РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/5432/24
Номер провадження 2/495/3936/2026
09 червня 2026 року	м. Білгород-Дністровський	

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі: 
головуючої судді – Шевчук Ю.В.,
при секретарі – Тюпа Є.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському справу за цивільним позовом АТ «Сенс-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:
11 червня 2024 року представник позивача Акціонерного Товариства «Сенс-Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 з позовом про звільнення майна з-під арешту. 

Стислий виклад позиції позивача.
Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що з між відповідачем ОСОБА_4 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», (правонаступником якого є позивач – АТ «Сенс-Банк») 04.09.2007 року був укладений кредитний договір № 207/671-Ф03.14-35, умови якого були виконані банком у повному обсязі. Також, для забезпечення виконання умов вищевказаного кредитного договору, 04.09.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» з однієї сторони та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з іншої сторони був укладений договір іпотеки квартири АДРЕСА_1 . 
У зв`язку із невиконанням відповідачем ОСОБА_4 умов кредитного договору, позивачем була розпочата процедура звернення стягнення на іпотечне майно. 
Однак, як стало відомо позивачу, розпочати процедуру стягнення на іпотечне майно не можливо, оскільки на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 накладений арешт ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.10.2011 року у справі № 2-3673/2011. 
У зв`язку з тим, що вказаною ухвалою суду порушуються права позивача, позивач просить суд звільнити з-під арешту іпотечне майно: квартиру АДРЕСА_1 . 

Процесуальні дії у суді.
12.06.2024 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.
19.06.2024 судом отримано відповідь на запит щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача у справі – ОСОБА_3 від виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, згідно якого вказано що ОСОБА_3 значиться знятим з реєстраційного обліку у зв`язку зі смертю. 
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайнного суду Одеської області від 01.07.2024 клопотання представника позивача – АТ «Сенс-Банк» було задоволено, залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 . 
25.03.2025 на виконання запиту суду від Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла копія актового запису про смерть ОСОБА_3 
29.05.2025 судом отримана відповідь від завідувача Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області Саданова О. про те, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилась. 
11.12.2025 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області клопотання відповідача ОСОБА_5 було задоволено, провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_4 закрито. 
11.12.2025 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до судового розгляду. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав на адресу суду додаткові пояснення у справі, згідно яких просить суд задовольнити позовні вимоги позивача та звільнити з під арешту іпотечне майно. 
Відповідач ОСОБА_5 у судовому засідання позовні вимоги не визнала та пояснила, що вона не пам`ятає обставин укладення іпотечного договору, чи укладався він у присутності нотаріуса, чи ознайомлювали її зі змістом цього договору, та пояснила, що її колишній покійний чоловік ОСОБА_4 ввів її в оману, не повідомивши про те, що ним порушуються умови кредитного договору в частині оплати та про те, дана квартира надається в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, який уклав ОСОБА_4 . 
Відповідач – ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та дату судових засідань неодноразово повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових повісток на адресу місця його реєстрації. Будь-яких заяв чи клопотань від нього до суду не надходило. 

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування.
Згідно підпункту 2 п. 1.2 Розділу І Статуту Акціонерного товариства «Сенс Банк» у новій редакції 2022 року, Акціонерне Товариство «Сенс-Банк» є юридичною особою, створеною і зареєстрованою за законодавством України, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги. Банк створений у формі акціонерного товариства та є правонаступником всього майна, прав та зобовязань акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» на підставі відповідного передавального акту. 
Також, згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Акціонерне Товариство «Сенс-Банк» є правонаступником акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» . 
04 вересня 2007 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_5 з однієї сторони та акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» з іншої сторони був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітовою Т.С. 
Згідно п.1.1 цього договору, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 передають акціонерно-комерційному банку соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» у якості забезпечення виконання ОСОБА_4 зобов`язань за Договором кредиту № 2007/671-Ф03.14-35 від 04.09.2007, який укладений між ОСОБА_3 та акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» наступне нерухоме майно: двокімнатну квартиру під номером АДРЕСА_1 , що складається в цілому з: 1-коридор, 2-санвузол, 3-кухня, 4-житлова, 5-житлова, 6-шафа, 7-шафа, 8-балкон, житловою площею 28,9 кв.м., загальною площею 46,2 кв.м. 
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 04 вересня 2007 року о 16:17:42 годин державним реєстратором – приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, м. Київ, Чайка Іриною Григорівною на підставі іпотечного договору серія та номер 4777, виданий 04.09.2007 року приватним нотаріусом Тітовою Т.С. внесено обтяження: заборона на нерухоме майно, на квартиру номером АДРЕСА_1 , відомості про суб`єктів обтяження: ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .
Таким чином, з 04.09.2007 акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є позивач, є іпотекодержателем квартири під номером АДРЕСА_1 .
У зв`язку із невиконанням ОСОБА_4 своїх зобов`язань за кредитним договором, позивачем була розпочата процедура звернення стягнення за іпотечне майно. 
Однак, як стало відомо позивачу, звернення стягнення на іпотечне майно не може бути здійснене, у зв`язку із наявністю арешту, накладеного на іпотечне майно на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.10.2011. 
Як встановлено судом, у провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебувала справа № 2-3673/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання договору та стягнення коштів. 
У ході розгляду даної справи ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.10.2011 у справі № 2-3673/11 була задоволена заява ОСОБА_2 про забезпечення позову та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 22.11.200. 
Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.10.2011 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання договору та стягнення коштів були задоволені частково, розірвано договір про продаж металопластикової продукції, стягнуто з СПД ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму попередньої оплати договору у розмірі 7 000,00 гривень та стягнуто пеню за прострочення виконання у розмірі 26 590,50 гривень.
Згідно відповіді Білгород-Дністровського відділу Державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області №54556/21.3 від 27.05.2025, відділ повідомляє, що перевіркою автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на примусовому виконанні у Відділі станом на 27.05.2025 не перебуває та не перебувало виконавче провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про стягнення грошових коштів на користь ОСОБА_2 у цивільній справі №2-3673/11. 
Згідно з ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. 
Так, спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу захисту прав АТ «Сенс-Банк» як іпотекодержателя через наявність арешту на іпотечне майно, який виник в період дії іпотеки АТ «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є позивач, і який створює перешкоди позивачу в зверненні стягнення за іпотечне майно. 
Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме п. 1 визначено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.
Частиною 2 Пленуму зазначено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
У постанові Верховного Суду від 12.10.2022 року по справі № 203/3435/21 (провадження № 61-5972св19) зазначено, що наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.
Жодних заяв, клопотань, заперечень, претензій або відзиву на дану позовну заяву від відповідача ОСОБА_2 до суду не надходило. 
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного суду від 07.07.2021 року у справі №3-356/12 (провадження №61-5972св19), від 03.11.2021 року у справі №161/14034/20 (провадження №61-1980св21), від 22.12.2021 року у справах №645/6694/15 (провадження №61-18160св19).
Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 368 ЦК України Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Приймаючи до уваги наведене вище, суд приходить до висновку, що позивач, як іпотекодержатель предмета іпотеки, має вищий пріоритет, тобто першочергове право на реалізацію Предмета іпотеки в разі порушення основного зобов`язання. 
Оскільки наявність зазначеного арешту порушує право іпотекодержателя – АТ «Сенс-Банк» на розпорядження іпотечним майном, а боргова претензія ОСОБА_2 до ОСОБА_7 виникла значно пізніше, ніж квартира була передана в іпотеку позивачу, і право іпотекодержателя – АТ «Сенс-Банк» є пріоритетним перед іншими стягувачами, то позов про звільнення іпотечного майна з-під арешту ґрунтується на вимогах закону та відповідає змісту порушеного права позивача.
Оскільки наведена сукупність доказів беззаперечно свідчить про першочерговість прав іпотекодержателя щодо спірної квартири перед особою, в інтересах якої було накладено чинний арешт на спірну квартиру, який створює позивачу перешкоди у зверненні стягнення на іпотечне майно, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. 
Щодо тверджень відповідача ОСОБА_5 щодо її необізнаності з умовами договору та введенням її в оману колишній чоловіком ОСОБА_4 , суд зазначає, що матеріали справ містять копію договору іпотеки від 04.09.2007, в якому мається підпис ОСОБА_5 , що свідчить про факт її підписання вказаного договору та, відповідно, ознайомлення з його змістом. 
Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 була введена в оману колишнім покійним чоловіком ОСОБА_4 , рівно як і доказів на підтвердження того, що даний договір визнаний недійсним, або що відповідач ОСОБА_5 вказаний договір не підписувала, суду не надано. 

Розподіл судових витрат
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до меморіального ордеру № 149265069 від 29 травня 2024 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028,00 грн. (а.с. 48).
Вказана сума судового збору зарахована до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 70).
Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028,00 гривні, то з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1514,00 гривні в рівних частках з кожного.
Керуючись ст. 81, 141, 223, 259, 263-265, 267, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Акціонерного Товариства «Сенс-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту – задовольнити.
Звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 46,2 кв.м, житловою площею 28,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який накладений ухвалою від 03.10.2011 року у справі № 2-3673 за 2011 рік Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області. 
Стягнути солідарно з відповідачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного Товариства «Сенс-Банк» (03150, Україна, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100, ЄДРПОУ 23494714, МФО 300346, п/р № НОМЕР_1 ) витрати по справі у сумі 3 028, 00 гривень, тобто по 1 514,00 гривень з кожного відповідача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду. 
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування/ім`я сторін:
Позивач – Акціонерного Товариства «Сенс-Банк» (адреса: 03150, Україна, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100, ЄДРПОУ 23494714, МФО 300346 п/р № НОМЕР_1 ). 
Відповідач – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ).
Відповідач – ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ).

Повний текст судового рішення складено 19 червня 2026 року о 15 годині 00 хвилин. 

Суддя          Юлія ШЕВЧУК