П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/36492/25 	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючої-судді – Казанчук Г.П.
суддів – Градовського Ю.М., Єщенка О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 579452- 2402-2103 від 29.11.2021 року, № 579455- 2402-2103 від 29.11.2021 року, № 579453- 2402-2103 віл 29.11.2021 року, № 579454- 2402-2103 від 29.11.2021 року, № 579456- 2402-2103 від 29.11.2021 року, № 579457- 2402-2103 від 29.11.2021 року;
- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (форми “Ф”) № 0001414-1302-2122 від 08.08.2025 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі рішення №0001414-1302-2122 від 08.08.2025 року про опис майна у податкову заставу;
- зобов`язати Головне управління ДПС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі внести зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 шляхом виключення записів про нараховані за звітні 2019-2021 роки грошові зобов`язання з орендної плати за землю (КБК 18010900) у розмірі 295 786 грн. 52 коп. (двісті дев`яносто п`ять тисяч сімсот вісімдесят шість гривень 52 коп.);
- стягнути з Головного управління ДПС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 43 835 грн. 01 коп. (сорок три тисячі вісімсот тридцять п`ять гривень 01 коп.), що включає 37 000 грн. 00 коп. (тридцять сім тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу адвоката та 6 835 грн. 01 коп. (шість тисяч вісімсот тридцять п`ять гривень 01 коп.) судового збору.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27.06.2019 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області (далі - ГУ Держгеокадастру в Херсонській області) як орендодавцем з однієї сторони та Позивачем в якості орендаря з іншої сторони були укладені договори оренди землі за результатами проведення електронних торгів за лотом № 3046 (право оренди на земельну ділянку с/г призначення державної власності, площею 12,0015 га, за межами населених пунктів Малокопанівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області) та № 3048 (право оренди на земельну ділянку с/г призначення державної власності, площею 32,0000 га, за межами населених пунктів Малокопанівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області). Відповідно до п. 1 вказаних договорів, Орендодавець (ГУ Держгеокадастру в Херсонській області) на підставі протоколу електронних земельних торгів від 27.06.2019 № 3330 та № 3331 надає, а Орендар (Позивач) приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для сінокосіння і випасання худоби, площею 12,0015 га, з кадастровим номером 6522383800:03:001:0133, та земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для сінокосіння і випасання худоби, площею 32,0000 га, з кадастровим номером 6522383800:03:001:0134, що розташовані за межами населених пунктів на території Малокопанівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. Відповідно до умов договорів оренди землі від 27.06.2019 року, орендна плата у розмірі, визначеному вказаними договорами, підлягає внесенню Позивачем на відповідний поточний рахунок Малокопанівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. 01.07.2019 року Позивачем було сплачено на рахунок Відповідача орендну плату у загальному розмірі 195 229 грн. 80 коп. (сто дев`яносто п`ять тисяч двісті двадцять дев`ять гривень 80 коп.), що підтверджується довідкою про стан розрахунків з бюджетом станом на 22.09.2021 року (копія надається), листом ГУ ДПС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі № 4085/6/21-22-13-02-16 від 23.09.2025 року (копія надається) та листом № 6299/ФОП/21-22-12-04-08 від 15.12.2020 року (копія надається). 29.12.2020 року було здійснено державну реєстрацію права власності Голопристанської міської ради Херсонської області на земельну ділянку, загальною площею 12,0015 га, з кадастровим номером 6522383800:03:001:0133, що розташована за адресою: Херсонська обл., Голопристанський район, Малокопанівська сільська рада. Державну реєстрацію було здійснено на підставі наказу ГУ Держгеокадастру в Херсонській області № 36 від 11.12.2020 року та акту приймання-передачі нерухомого майна від 14.12.2020 року, що може бути підтверджено відповідною інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (копія надається). 30.12.2020 року було здійснено державну реєстрацію права власності Голопристанської міської ради Херсонської області на земельну ділянку, загальною площею 32,0000 га, з кадастровим номером 6522383800:03:001:0134, що розташована за адресою: Херсонська обл., Голопристанський район, Малокопанівська сільська рада на підставі вищевказаних документів, що підтверджується відповідною інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (копія надається). Тобто, у 2020 році право власності на земельні ділянки, орендарем яких є Позивач, перейшло від ГУ Держгеокадастру в Херсонській області до Голопристанської міської ради Херсонської області, а Малокопанівську сільську раду Голопристанського району Херсонської області, в свою чергу, було приєднано до Голопристанської міської територіальної громади, що підтверджується листом № 01-07/655 від 17.09.2025 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області та Автономній Республіці Крим та м. Севастополя про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень – задоволено.
Визнано протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення: № 579452-2402-2103 від 29.11.2021 року, № 579455-2402-2103 від 29.11.2021 року, № 579453-2402-2103 від 29.11.2021 року, № 579454-2402-2103 від 29.11.2021 року, № 579456-2402-2103 від 29.11.2021 року, № 579457-2402-2103 від 29.11.2021 року.
Визнано протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (форми “Ф”) № 0001414-1302-2122 від 08.08.2025 року.
Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі рішення № 0001414-1302-2122 від 08.08.2025 року про опис майна у податкову заставу.
Зобов`язано Головне управління ДПС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі внести зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 шляхом виключення записів про нараховані за звітні 2019-2021 роки грошові зобов`язання з орендної плати за землю (КБК 18010900) у розмірі 295 786 грн. 52 коп. (двісті дев`яносто п`ять тисяч сімсот вісімдесят шість гривень 52 коп.).
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Одеській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 6 835 грн. 01 коп. (шість тисяч вісімсот тридцять п`ять гривень 01 коп.
Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року заяву представника позивача - адвоката Гніздовської Ганни Михайлівни про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.
Прийнято по справі №420/36492/25 додаткове рішення, яким:
- стягнуто з Головного управління ДПС у Херсонській області та Автономній Республіці Крим та м. Севастополя на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Херсонській області та Автономній Республіці Крим та м. Севастополя.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2026 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі залишено без задоволення. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2025 року у справі № 420/36492/25 залишено без змін.
27 травня 2026 року ОСОБА_1 подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в якій заявник просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції у розмірі 36 000 грн. 00 коп. (тридцять шість тисяч гривень 00 коп.).
В заяві представник позивача зазначає, що за результатами надання правової допомоги було складено акт надання правової допомоги, в якому вказано обсяг наданої адвокатським об`єднанням правової допомоги та її вартість, наведено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом
01 червня 2026 року судом отримано заяву Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, в якій відповідач просить суд зменшити розмір заявлених позивачем судових витрат до 1000 грн., оскільки, гонорар представника позивача за надану правову допомогу у розмірі 36 000,00 грн. є завищеним, становить надмірний тягар для відповідача, стягнення адвокатських витрат у зазначеній сумі не відповідає вищевказаним критеріям розумності, співрозмірності.
Дослідивши та проаналізувавши заяву та матеріали справи, колегія суддів вважає, що вищезазначена заява підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Для цілей розподілу витрат на професійну правничу допомогу, які належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина третя статті 132 КАС України), суд має встановити їх розмір на підставі поданих доказів і з уваги на приписи статті 134 КАС України визначити ту співмірну суму витрат, яка підлягатиме розподілу між сторонами.
Частина 7 статті 139, частини 3, 4 статті 143 КАС України містять приписи, які дозволяють стороні надати суду докази, які підтверджують витрати на правничу допомогу, протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи, але за умови, що ця сторона зробить про це відповідну заяву до закінчення судових дебатів.
Коли йдеться про розподіл витрат, понесених на професійну правничу допомогу, то ініціювати це питання має сторона, яка понесла ті витрати, й для цього треба щонайменше заявити/повідомити суду апеляційної інстанції про необхідність їх розподілу за наслідками розгляду справи. Власне з цим - з об`єктивною формою вираження наміру сторони щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу ще до завершення розгляду справи (чи то в порядку письмового провадження, чи в судовому засіданні) - пов`язується можливість як потім подати протягом п`яти днів докази на підтвердження цих витрат, так і ухвалення на цій підставі додаткового судового рішення відповідно до статті 252 КАС України.
Колегія суддів враховує те, що позивач завчасно у відзиві на апеляційну скаргу, до ухвалення постанови у справі, заявив про попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи та надав відповідні докази.
Згідно з частинами першою та шостою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
В свою чергу, за правилами пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Положення частин першої та другої статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року №5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Статтею 30 Закону № 5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Висновуючись на аналізі наведених норм, колегія суддів зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Апеляційний суд приймає до уваги положення частини дев`ятої статті 139 КАС України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись, та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню.
Положення процесуального законодавства покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Як вказала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Витрати на правову допомогу підтверджуються наступними документами.
Між Позивачем та АО «Юріс Феррум» (далі – адвокатське об`єднання) було укладено Договір про надання правової допомоги №12-1-09/25 від 12.09.2025 року (далі – Договір), предметом якого є надання правової допомоги в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором адміністративній справі щодо визнання протиправними та скасування податкової вимоги (форми «Ф») від 08.08.2025 року № 0001414-1302-2122, рішення Головного управління ДПС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 08.08.2025 року № 0001414-1302- 2122 про опис майна у податкову заставу, що розглядатиметься в Одеському окружному адміністративному суді та може бути розглянуто у П`ятому апеляційному адміністративному суді за участі Клієнта (витяг з Договору наявний в матеріалах справи).
Відповідно до п. 4.1.2. Договору, гонорар адвокатського об`єднання за надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції становить 36000 грн. 00 коп. (тридцять шість тисяч гривень 00 коп.).
Позивач сплатив гонорар за надання правової допомоги у суді апеляційної інстанції у сумі 36000 грн. у вигляді авансу.
Тобто Договір передбачає фіксований розмір гонорару (вартість правової допомоги) адвокатів, що працюють над справою.
За результатами надання правової допомоги було складено акт надання правової допомоги, в якому вказано обсяг наданої адвокатським об`єднанням правової допомоги та її вартість, наведено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом:
Акт надання правової допомоги № 2 від 30.03.2026 року, відповідно до якого у період з 19 січня 2026 по 30 березня 2026 року працівниками адвокатського об`єднання була надана наступна правова допомога:
- Надання Клієнту правових консультацій щодо оскарження апеляційної скарги контролюючого органу, аналіз перспектив апеляційного перегляду справи.
- Аналіз апеляційної скарги Головного управління ДПС та матеріалів справи №420/36492/25.
- Підготовка та подання заяви про надання доступу до матеріалів справи №420/36492/25 в підсистемі «Електронний суд».
- Підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції по справі №420/36492/25.
- Підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення суду першої інстанції по справі №420/36492/25.
- Формування та подання доказів понесених витрат на правничу допомогу, підготовка правової позиції щодо їх співмірності та обґрунтованості. 
- Підготовка процесуальних документів, клопотань, заяв та пояснень у межах апеляційного провадження по справі №420/36492/25.
- Представництво інтересів Клієнта у П`ятому апеляційному адміністративному суді.
Аналізуючи зміст вказаного акту, колегія суддів зауважує, що такі види робіт/послуг як надання правових консультацій, аналіз апеляційної скарги, подання заяви про надання доступу до матеріалів справи, підготовка процесуальних документів по справі та представництво інтересів в суді, з огляду на розгляд справи в порядку письмового провадження, охоплюються такою послугою як підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
Акт надання правничої допомоги №3 від 26.05.2026 року передбачає, що у період з 30 березня 2026 року по 26 травня 2026 року працівниками адвокатського об`єднання була надана наступна правова допомога:
- Проведено аналіз документів та фактичних обставин справи щодо оскарження податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу.
- Підготовлено та подано заяву про ухвалення додаткового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду у межах апеляційного перегляду справи № 420/36492/25.
- Здійснено представництво інтересів Клієнта у суді апеляційної інстанції у справі № 420/36492/25.
- Проведено правовий аналіз постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2026 року у справі № 420/36492/25 та надано Клієнту консультації щодо подальшого захисту прав та інтересів. 
При цьому, такі види послуг як аналіз документів та фактичних обставин справи, здійснення представництва в суді, проведення правового аналізу постанови, з огляду на розгляд справи в порядку письмового провадження, охоплюється такою послугою як подання заяви про ухвалення додаткового рішення.
Колегія суддів зазначає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Аналізуючи матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що зміст відзиву на апеляційну скаргу дублює позицію та доводи наведених у позові та відповіді на відзив, що надавались до суду першої інстанції та за підготовку яких витрати були компенсовані додатковим рішенням Одеським окружним адміністративним судом від 26.01.2026 року, про що правильно зазначено відповідачем.
Таким чином, надання послуг у суді апеляційної інстанції фактично охоплюються аналізом апеляційної скарги Головного управління ДПС та матеріалів справи №420/36492/25 та підготовкою та подання відзиву на апеляційні скарги.
З урахуванням зазначеного та розрахунку витрат часу, суд вважає, що розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 36000,00 грн є непропорційним до предмета спору та складності справи.
Принагідно колегія суддів зазначає, що усі спірні податкові повідомлення-рішення стосувались одного виду податку, обгрунтовані однаковими підставами, відзив на апеляційну скаргу за змістом дублює зміст позовної заяви, а відтак заявлена позивачем до відшкодування витрат на правову допомогу явно є завищеною та неспівмірною.
Розгляд справи проведено у порядку письмового провадження, тобто за відсутності участі сторін у відкритому судовому засіданні.
Судом першої інстанції присуджено на користь позивача понесені витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн, яка не була оскаржена позивачем.
Оцінюючи характер правової допомоги у цій справі щодо змісту виконаних робіт, витраченому адвокатом часу, обсягу наданих послуг та значенню справи, враховуючи, що вказані позивачем дії є єдиним процесом опрацювання та підготовки позовної заяви та письмових доказів до позовної заяви, необхідних для обґрунтування правової позиції позивача у справі, з урахуванням заперечень відповідача, колегія суддів прийшла до висновку, що витрати на правничу допомогу, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, підлягають відшкодуванню в розмірі 2000 грн.
Керуючись ст.ст. 134,139, 252, 311, 325 КАС України, суд апеляційної інстанції -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву    ОСОБА_1  про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73022, м. Херсон, проспект Незалежності, 75 ЄДРПОУ 43995495) на користь    ОСОБА_1  ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 2000 гривень.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя Г.П. Казанчук

Суддя Ю.М. Градовський

Суддя О.В. Єщенко