Справа № 496/1666/26
Провадження № 1-кп/496/526/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2026 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області в складі: 
головуючого судді - ОСОБА_1 
за участю секретаря – ОСОБА_2 ,
розглянувши в спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадженняу залі суду м. Біляївка Одеської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням: 
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого,
-у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, 
УСТАНОВИВ:
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 523/14426/21, провадження №2/523/4775/21 від 09.11.2021 року, ОСОБА_3 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 10.08.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до 28.01.2038 року.
Однак, ОСОБА_3 , якому було відомо про обов`язковість виконання зазначеного рішення суду, будучи попередженим державним виконавцем Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про необхідність сплати аліментів, а також про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати, став на шлях злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання малолітнього сина.
Так, ОСОБА_3 з вересня 2021 року по червень 2024 року працював у ТОВ «Проектно-монтажна компанія «Зевс»» та ТОВ «Агенство безпеки «Зевс»». Про наявність у нього аліментних зобов`язань керівництво підприємств він не повідомив.
Маючи офіційне джерело доходу, добровільно аліменти на утримання малолітнього сина не сплачував. Будь-якої допомоги на утримання дитини, у тому числі в негрошовій формі, не надавав. У вихованні дитини участі не брав.
У червні 2024 року він звільнився з ТОВ «Проектно-монтажна компанія «Зевс»». Після звільнення офіційного джерела доходу не мав. Заходів до офіційного працевлаштування не вживав. До Біляївського відділу Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості з метою працевлаштування не звертався.
Унаслідок цього допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини. Станом на 01.01.2026 року, відповідно до довідки про розрахунок заборгованості за аліментами у виконавчому провадженні АСВП № 69671332, виданої головним державним виконавцем Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, заборгованість становить 126783 грн 58 к.
Таким чином, у період часу з 10.08.2021 року по 01.01.2026 року ОСОБА_3 злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що призвело до виникнення заборгованості на загальну суму 126783 грн 58 к.
До обвинувального акту додані: 
- заява обвинуваченого ОСОБА_3 складена в присутності захисника ОСОБА_6 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні;
- заява законного представника потерпілого ОСОБА_4 складена в присутності її представника ОСОБА_7 , щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні;
- матеріали досудового розслідування. 
На підставі ч. 2 ст. 381 КПК України суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами.
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї винуватості, суд дійшов висновку, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 164 КК України – злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Докази на підтвердження встановлених судом обставин суд не досліджував у відповідності до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, який у відповідності до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, враховує особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до положень ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обираючи ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує обставини, які пом`якшують покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального проступку, не судимий, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, відсутність обтяжуючих обставин, а тому вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України.
Матеріали кримінального провадження не містять відомостей щодо витрат на залучення експерта чи наявність будь-яких інших процесуальних витрат. 
Цивільний позов не заявлявся. 
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні. 
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Керуючись ст. ст. 302, 368, 371-373, 374 КПК України, ч. 1 ст. 164 КК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.
Копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1