УХВАЛА
28 квітня 2026 року 
м. Київ
справа №340/3371/25
адміністративне провадження № К/990/16095/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Васильєвої І.А.,
суддів: Шишова О.О.,  Білоуса О.В., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03.02.2026 у справі № 340/3371/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про скасування податкових повідомлень-рішень, - 

УСТАНОВИВ
Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, в травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 14.05.2025: №00055720704, яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію за ненадання відповіді на запит контролюючого органу в розмірі 1020,00 грн; №00055710704, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 44000,00 грн за порушення законодавства в частині продажу необлікованих товарів.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.06.2025 відмовлено у задоволенні позову. 
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.02.2026 задоволено апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ; скасовано вищенаведене рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.06.2025 та прийнято нову постанову, якою позов задоволено; визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення від 14 травня 2025 року №00055720704 та №00055710704. Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 6056,00 грн.
Справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження. 
До Верховного Суду 09.04.2026 надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Кіровоградській області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03.02.2026 у справі № 340/3371/25, в якій скаржник, посилаючись на не надання судами попередніх інстанцій правової оцінки усім наданим відповідачем доказам та їх неповне дослідження судами, а також, враховуючи неоднозначне застосування законодавства, просив суд задовольнити касаційну скаргу, скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Також, скаржник просив суд поновити пропущений строк звернення з касаційною скаргою, посилаючись на поважність його пропуску, з огляду на отримання ним повного тексту постанови суду апеляційної інстанції 11.03.2026 року.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд приходить до висновку щодо відмови у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.
Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина 3 статті 2 КАС України).
Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
За правилами пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: 
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; 
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; 
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; 
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 20 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Частиною 6 статті 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності. Такий перелік не є вичерпним. Відповідно до пункту 10 частини 6 статті 12 КАС України суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
Пунктом 4 частини 4 статті 12 КАС України визначено перелік категорій справ, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження. Положення вказаної правової норми процесуального закону узгоджуються з приписами статті 257 КАС України.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині 4 цієї статті.
Суд першої інстанції, врахувавши вимоги статей 12, 257 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.
За таких обставин, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.
Обґрунтовані посилання на існування обставин передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги. 
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на наведене, а також враховуючи вимоги частини 2 статті 329 КАС України, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідача і поновити скаржнику пропущений строк звернення з даною касаційною скаргою, а враховуючи відсутність підстав касаційного оскарження, передбачених пп. «а»-«г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України, - відмовити у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою.
Крім цього, скаржнику слід поновити строк на касаційне оскарження судового рішення 
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 12, 257, 328, 333, 355, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Задовольнити клопотання скаржника про поновлення пропущеного строку касаційного оскарження, поновити Головному управлінню ДПС у Кіровоградській області строк на касаційне оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 03.02.2026 у справі № 340/3371/25.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Кіровоградській області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03.02.2026 у справі № 340/3371/25.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.
Судді	І.А. Васильєва О.О. Шишов   О.В. Білоус