Справа № 755/4785/26
В И Р О К
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" червня 2026 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарях судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Дніпровського районного суду міста Києва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026100000000212 від 25 лютого 2026 року, за обвинуваченням  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Збаржівка Погребищенського р-ну Вінницької обл., громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника власника майна       ОСОБА_7 
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 , 
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

25 лютого 2026 року близько 20 години 20 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (1, 76%о), керуючи автомобілем «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині проспекту Броварського, зі сторони станції метро «Гідропарк» у напрямку мосту «Метро» у місті Києві, в межах першої (крайньої правої) смуги, з двох наявних в його напрямку.
У салоні вказаного автомобіля на передньому сидінні пасажира перебувала ОСОБА_6 .
У цей час попереду, в попутному напрямку, в першій (крайній правій) смузі проїзної частини проспекту Броварського у місті Києві зупинився через технічну несправність автомобіль «Audi A5», державний номерний знак НОМЕР_2 , водій якого - ОСОБА_9 , знаходився біля даного транспортного засобу.
Під час руху ОСОБА_4 допустив порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 «б», п. 2.9 «а» та 12.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:
- п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: 
- підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортом у дорозі;
- п. 2.9 підпункт «а»: водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
- п. 12.3: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_4 виявились у тому, що він 25 лютого 2026 року близько 20 години 20 хилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, який впливає на увагу та реакцію, а також порушує його координацію, будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, ігноруючи вимоги правил дорожнього руху, ОСОБА_4 розпочав керування автомобілем марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , в процесі якого, нехтуючи застосуванням безпечних прийомів керування, наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху, маючи об`єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою і своєчасно виявити попереду, в межах своєї смуги, нерухомий автомобіль марки «Audi A5», державний номерний знак НОМЕР_2 , відволікся від керування транспортним засобом, невірно оцінив дорожню обстановку та взаємне розташування транспортних засобів на проїзній частині, не маючи перешкод технічного характеру, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки автомобіля, внаслідок чого, поблизу електроопори № 18/2015 по проспекту Броварському у місті Києві, здійснив наїзд передньою частиною керованого транспортного засобу на задню частину нерухомого автомобіля «Audi A5», державний номерний знак НОМЕР_2 , який стояв попереду в межах першої смуги руху.
У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітки: перелом 4-6 ребер по передній аксілярній лінії зі зміщенням уламків праворуч, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень. 
Порушення вимог пунктів 1.5, підпункту «б» п. 2.3, підпункту «а» п. 2.9 та п. 12.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину та підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, а саме: дату, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, показав, що протягом дня 25 лютого 2026 року вживав пиво, приблизно 4 пляшки по 1 л. Ввечері йому зателефонував брат, який проходить військову службу, та повідомив, що приїхав у відпустку. Вони з дружиною прийняли рішення поїхати побачитися з ним. Він обізнаний з Правилами дорожнього руху та з забороною керувати автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Він розуміє, що не було необхідності їхати у той вечір, або була можливість скористатися послугами таксі. Він вирішив поїхати за кермом автомобіля «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким користувався. Дружина сіла поруч. Вже була темна пора, світло на вулиці було вимкнено, фари у нього були увімкнені. Рухаючись зі сторони станції метро «Гідропарк» у напрямку мосту «Метро» він не побачив, що у попутному напрямку, в першій (крайній правій) смузі проїзної частини Броваського проспекту зупинився через технічну несправність автомобіль «Audi A5», державний номерний знак НОМЕР_2 , та здійснив зіткнення з цим автомобілем. Внаслідок його дій були пошкоджені автомобілі, а його дружина отримала тілесні ушкодження. Зупинилися інші автомобілі, викликали швидку, поліцію. Він намагався надати допомогу дружині. Після повернення дружини з лікарні, він доглядав за нею, допомагав. Він щиро розкаюється у вчиненому злочині, просить суворо його не карати. 
Дані обвинуваченим ОСОБА_4 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.
Винність обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам судового провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, протоколу огляду предмету, в якому викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.
Крім того, винуватість ОСОБА_4 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла повне підтвердження під час судового розгляду. 
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286-1 КК України, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, (а саме, його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху), дані про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні,  не працює, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення порушень Правил дорожнього руху, вчинив кримінальне правопорушення, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, оскільки потерпілою від його дій є його дружина, яка не працює, то він продовжив її утримувати, надавати допомогу. 
Обставинами, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_4  - суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставин, які, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 - органом досудового розслідування не встановлено.
Крім того, при призначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховує вимоги ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з метою виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України у вигляді позбавлення волі.
У той же час, суд враховує положення ч. 1 ст. 69 КК України, які надають повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. 
Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим. (ВС/ККС у справі № 629/2739/18 від 03.02.2021).»
Однак, органом досудового слідства та судом не було встановлено обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , тим більше не було встановлено обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а тому відсутні підстави для призначення ОСОБА_4 покарання із застосування ст. 69 КК України.
Крім того, відповідно до вимог статті 75 КК України, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З урахуванням наведеного, підстави для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 75 КК України відсутні.
Враховуючи встановлені під час судового розгляду допущені ОСОБА_4 порушення Правил дорожнього руху та наслідки до яких вони призвели, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
На думку суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , сприятиме попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.
Запобіжний захід у ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні відсутній, клопотань про обрання запобіжного заходу прокурор не заявляв.
Строк відбуття покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_4 для відбування покарання, після набрання цим вироком законної сили.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Після набрання вироком законної сили скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12 березня 2026 року, а саме на: транспортний засіб Skoda Fabia, державний номерний знак НОМЕР_1 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_10 .
Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України. 
Питання процесуальних витрат у цьому кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
На підставі наведеного та, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,- 
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 5 (п`ять) років.
Запобіжний захід у ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні відсутній, клопотань про обрання запобіжного заходу прокурор не заявляв.
Строк відбуття покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_4 для відбування покарання, після набрання цим вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12 березня 2026 року, а саме на: транспортний засіб Skoda Fabia, державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_10 , після набрання вироком законної сили - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні: 

транспортний засіб Skoda Fabia, державний номерний знак НОМЕР_1 , після набрання вироком законної сили- повернути власнику;
транспортний засіб Audi A5, державний номерний знак НОМЕР_2 , який переданий під зберігальну розписку ОСОБА_9 - залишити власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення: 
судової експертизи № СЕ-19/111-26/9986-ІТ від 25 березня 2026 року суму 5348 (п`ять тисяч триста сорок вісім) гривень 60 копійок; судової експертизи № СЕ-19-111-26/14029-ІТ від 25 березня 2026 року суму 3119 (три тисячі сто дев`ятнадцять) гривень 90 копійок.

Вирокможе бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1