ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.06.2026 Справа № 914/254/26 

Господарський суд Львівської області в складі головуючої судді Бургарт Т.І., при секретарі судового засідання Свистуні П.О., розглянувши справу
за позовом: Акціонерного товариства «Ідея Банк» (вулиця Валова, будинок 11, місто Львів, 79008; код ЄДРПОУ 19390819);
до відповідача: фізичної особи-підприємця Шеховцова Семена Анатолійовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );
про: стягнення коштів у розмірі 314 969,00 грн, -

за участю представників:
позивача: не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності;
відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ: 

Акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі – АТ «Ідея банк») звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до фізичної особи-підприємця Шеховцова Семена Анатолійовича (далі – ФОП Шеховцов С. А.) про стягнення коштів у розмірі 314 969,00 грн.
Процесуальний рух справи відображено у відповідних ухвалах суду і протоколах судових засідань.

Аргументи позивача

Позов обґрунтовано тим, що 20 березня 2025 року позивачем (банк) та відповідачем (позичальник) укладено кредитний договір, на виконання якого відповідачу було надано кредит у розмірі 300 000,00 грн із сплатою процентів у розмірі 0,01% річних та зі строком повернення по 20 березня 2028 року включно.
Як стверджує позивач, відповідач порушив свої зобов`язання за кредитним договором, що стало підставою для його дострокового розірвання. Станом на дату подання позову у відповідача існує борг в загальному розмірі 314 969,00 грн, який складається з: простроченого боргу за тілом кредиту — 266 634,70 грн, прострочених процентів — 12,04 грн та простроченої плати за обслуговування кредиту — 48 322,26 грн. Вказану суму позивач просить стягнути у судовому порядку.

Аргументи відповідачів

Відповідач своїм правом на висловлення заперечень проти позову не скористався, до суду у встановлений процесуальним законом строк відзиву на позовну заяву не подав.
13 лютого 2026 року ухвалу Господарського суду Львівської області від 13 лютого 2026 року про відкриття провадження у справі №914/254/26 в електронному вигляді доставлено відповідачу в його електронний кабінет у системі «Електронний суд» (а.с.81).
Суд викликав відповідача в судові засідання ухвалами від 16 березня, 16 квітня та 04 травня 2026 року, що підтверджується довідками про доставку електронних листів одержувачу в його електронний кабінет, що є належним повідомленням відповідно до статті 120 Господарського процесуального кодексу України (а.с.84, 90, 93). 
Відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті без поданого відповідачем відзиву на позовну заяву. 

Фактичні обставини справи

20 березня 2025 року між АТ «Ідея Банк» (кредитор, банк) та ФОП Шеховцовим С.А. (позичальник) укладено кредитний договір №КБ03.00117.011707698 (надалі - договір), згідно із пунктом 1.1 якого кредитор надає позичальнику грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти та комісію за користування кредитом (а.с.18-21).
Згідно з пунктом 2.1 договору банк видає позичальнику кредит в розмірі 300 000,00 грн на поповнення обігових коштів із застосуванням фіксованої процентної ставки у розмірі 0,01%, зі сплатою комісії за видачу кредитних коштів у розмірі 1,1% від суми кредиту та комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99% від суми кредиту, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти та комісії за користування ним у термін по 20 березня 2028 року включно; графік повернення кредиту передбачений додатком №1 до договору кредиту. 
Відповідно до пункту 3.1 договору позичальник сплачує банку комісії в наступному порядку: 
- комісія за видачу кредитних коштів утримується банком в день видачі кредитних коштів з суми кредитних коштів, що зараховується на поточний рахунок позичальника в банку;
- комісія за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця, починаючи з дати надання кредиту та сплачується позичальником щомісячно в терміни і в розмірах, вказаних у графіку щомісячних платежів, який наведений в додатку №1 до договору. Базою для нарахування комісії є початкова сума кредиту.
Проценти нараховуються два рази на місяць за методом «факт/факт». Базою для нарахування процентів є залишок заборгованості за кредитом. Графік платежів позичальника за договором в розрізі сум погашення кредиту, процентів і комісії за обслуговування кредитної заборгованості є невід`ємною частиною договору. Нарахування процентів та комісії за обслуговування кредитної заборгованості припиняється з настанням терміну повернення кредиту (пункти 3.2 - 3.4 договору).
У додатку №1 до договору сторони погодили графік повернення кредиту із зазначенням у ньому дат погашення боргу та сум, які підлягають сплаті (надалі також – графік платежів; а.с.22).
Пунктами 2.4 та 2.5 договору передбачено, що кредит видається на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. Датою видачі кредиту вважається день списання коштів з позичкового рахунку позичальника.
На виконання умов договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 300 000,00 грн, утримавши із вказаної суми 3 264,09 грн комісії за видачу кредитних коштів, що підтверджується копіями платіжних інструкцій №6902333, №6902335 та №6902336 від 20 березня 2025 року та випискою по рахунку відповідача за період з 07 січня 2000 року по 07 січня 2026 року (а.с.24-29).
Позичальник повертає кредит разом із процентами та щомісячною комісією за обслуговування кредитної заборгованості до визначеної дати (дня/числа) кожного місяця згідно із графіком (пункт 4.2 Договору).
Відповідно до підпункту 5.3.2 пункту 5.3 договору позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти і комісію за обслуговування кредитної заборгованості до дня/числа кожного місяця згідно з графіком, який передбачає щомісячну сплату 17 305,00 грн, крім останньої сплати, яка складає 17 291,30 грн, в строк до 20 числа кожного наступного місяця. 
Пунктом 4.5.1 договору сторони погодили, що позичальник забезпечує наявність коштів на своєму поточному рахунку для забезпечення виконання вимог повернення кредиту разом з процентами та щомісячною комісією за обслуговування кредитної заборгованості до дня/числа кожного місяця, згідно з графіком. Погашення заборгованості за договором кредиту здійснюється банком через транзитний рахунок та, у разі недостатності на поточному рахунку коштів для виконання зобов`язання за договором кредиту у повному обсязі, ця сума направляється на погашення заборгованості згідно узгодженої сторонами черговості. 
Відповідно до пункту 4.5.2 договору, погашення простроченої заборгованості за договором кредиту (крім штрафних санкцій) здійснюється шляхом списання банком з транзитного рахунку суми простроченої заборгованості в день надходження грошових коштів на транзитний рахунок. Погашення строкової заборгованості, штрафних санкцій та іншої заборгованості (в тому числі дострокове погашення заборгованості за кредитом) здійснюється в найближчу дату платежу, визначену графіком.
Пунктом 4.11 договору передбачено, що банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів, про що письмово повідомляє позичальника в порядку, визначеному договором.
Банк має право вимагати дострокового повернення позичальником кредиту у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником зобов`язань, передбачених договором. При цьому датою, з якої у банку виникає право вимагати в позичальника погашення заборгованості за договором у повному обсязі, є наступний банківський день за днем, коли банку стало відомо про хоча б один із зазначених у підпункті 5.2.5 договору фактів. 
Сторони домовилися, що виникнення зобов`язання позичальника достроково повернути кредитору всю заборгованість за договором згідно із підпунктом 5.2.5 договору, тягне за собою виконання всіх передбачених договором платіжних зобов`язань позичальника в строк, що зазначений у відповідній вимозі банку, яка направляється позичальнику в порядку, передбаченому пунктом 11.1 договору. 
У разі направлення банком вимоги про дострокове погашення заборгованості термін повернення кредиту та виконання інших грошових зобов`язань за договором є таким, що настав (підпункт 5.2.5 пункту 5.2 договору).
Пунктом 11.1 договору передбачено, що усі повідомлення за договором вважатимуться зробленими належним чином, якщо вони будуть здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, або кур`єром, або вручені особисто за зазначеними у договорі адресами сторін. При цьому у разі направлення повідомлення засобами пошти/кур`єрської служби повідомлення позичальника вважається здійсненим в момент отримання банком квитанції поштового відправлення/кур`єрської служби про відправлення відповідного рекомендованого листа позичальнику за зазначеною у договорі адресою позичальника. При цьому позичальник вважається повідомленим належним чином навіть при неотриманні такого листа з будь-яких причин. Сторони за взаємною згодою встановили, що якщо поштове повідомлення не може бути вручене через відсутність клієнта за адресою для листування, зазначеною у договорі, або з інших причин, то письмове повідомлення вважається врученим клієнту в день його надіслання банком.
Позивач, виявивши заборгованість відповідача та зважаючи на порушення ним умов договору, 05 грудня 2025 року направив на адресу відповідача вимогу про дострокове виконання зобов`язань за вих.№12.4.2/КБ03.00117.011707698 від 02 грудня 2025 року, у якій вказав про існування заборгованості за договором та вимагав достроково погасити її в тридцятиденний термін від дня надіслання вимоги (а.с.32-35).
Відповідну вимогу не було вручено відповідачу та повернуто відправникові за закінченням терміну зберігання, що підтверджується наявним у матеріалах справи трекінгом поштового відправлення (а.с.96).
Відповідач сплатив за кредит всього 69 254,91 грн, з яких: 33 365,30 грн спрямовано в погашення боргу за тілом кредиту; 35 880,00 грн на погашення боргу за комісією за обслуговування кредитної заборгованості; та 9,61 грн в погашення боргу за відсотками за користування кредитом (а.с.28-29).
Інших відомостей про виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором матеріали справи не містять. 

Оцінка суду.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (частина перша статті 11 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (статті 627 Цивільного кодексу України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).
Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного кредитного договору №КБ03.00117.011707698 від 20 березня 2025 року, яким сторони узгодили всі істотні умови. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачається обов`язковість виконання договору його сторонами. 
Відповідно до частин першої, другої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 
Відповідно до частини другої статті 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
Банківський кредит – це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (стаття 2 наведеного Закону).
Із матеріалів справи вбачається, що позивачем належно виконано умови договору та надано відповідачу кредит у розмірі 300 000,00 грн з умовою повернення кредитних коштів у термін до 20 березня 2028 року, разом зі сплатою комісій і процентів за користування кредитом у порядку та строки, встановлені додатком №1 (графіком щомісячних платежів).
Відповідно, відповідач зобов`язувався належним чином виконати зі своєї сторони умови кредитного договору, зокрема в частині його повернення позивачу в узгоджених розмірах та строках.
Згідно з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (частина перша та третя статті 1049 Цивільного кодексу України).
Відповідач належним чином виконував свої фінансові зобов`язання лише протягом перших чотирьох місяців. Платіж, який мав бути внесений до 20 серпня 2025 року у розмірі 17 305,00 грн, здійснений лише частково - на суму 34,91 грн, і ця транзакція виявилася останньою оплатою відповідача за цим договором.
Згідно із частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
У зв`язку з недотриманням виконання відповідачем своїх обов`язків за договором та допущенням ним прострочення по сплаті чергових платежів, передбачених у графіку платежів, позивач направив відповідачу вимогу про дострокове виконання зобов`язань, яка фактично змінила порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення кредитора з такою достроковою вимогою до позичальника в порядку частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України вважається, що строк виконання кредитного договору в повному обсязі є таким, що настав.
При цьому, у разі пред`явлення до позичальника вимоги в порядку частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України право кредитора нараховувати передбачені кредитним договором відсотки за користування кредитом припиняється, а кредитор втрачає право нараховувати відсотки після настання терміну повернення, який зазначений ним у відповідному повідомленні/претензії на адресу боржника, оскільки такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови виконання основного зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, змінив порядок і строк його виконання, припинив подальше кредитування позичальника, змінив строк дії кредитної лінії та термін повернення кредиту (відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2024 року у справі №916/1950/16 (916/4694/15)).
У вимозі, направленій відповідачу 05 грудня 2025 року, позивач встановив тридцятиденний строк від дня надіслання вимоги для дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами та комісії, чим змінив строк виконання кредитного зобов`язання.
Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
З огляду на викладене, відповідач зобов`язаний був виконати зобов`язання за договором у повному обсязі у строк до 05 січня 2026 року включно. Разом з тим, жодних дій із повернення кредитних коштів ним не вжито. 
Згідно з наданими АТ «Ідея Банк» розрахунками, останнім днем нарахування процентів за користування кредитом та комісії за обслуговування кредитної заборгованості є 05 січня 2026 року (день закінчення тридцятиденного строку з моменту направлення вимоги). Вказані суми заборгованості обраховані позивачем правильно, з дотриманням умов договору.
Кредитний договір укладений між сторонами недійсним чи неукладеним не визнавався, відтак заборгованість, яка виникла згідно нього, підлягає стягненню. Вказані суми обраховані позивачем правильно, з дотриманням умов договору. 
Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За результатами дослідження доказів суд дійшов висновку, що позивач подав належні та допустимі докази, які у своїй сукупності достовірно підтверджують обґрунтованість позовних вимог. Натомість відповідач своїм правом на спростування цих обставин не скористався, контррозрахунків чи доказів добровільного погашення боргу суду не надав.
Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог про стягнення кредитної заборгованості з відповідача на користь позивача у загальному розмірі 314 969,00 грн (266 634,70 + 12,04 + 48 322,26).

Судові витрати

Відповідно до частини першої статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позовна заява подана позивачем за допомогою підсистеми «Електронний суд». Як передбачено частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Зважаючи на це, при зверненні до суду із позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 3 779,63 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №2776093 від 09 січня 2026 року. Вказана сума визначена з урахуванням коефіцієнту пониження розміру ставки судового збору (а.с.9).
Згідно із пунктом 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному розмірі.
Керуючись статтями 2, 12, 42, 123, 126, 129, 222, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, - 

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.
2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Шеховцова Семена Анатолійовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» (вулиця Валова, будинок 11, місто Львів, 79008; код ЄДРПОУ 19390819) 314 969,00 грн кредитної заборгованості та 3 779,63 грн судового збору.
3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України. 
4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано згідно зі статтею 241 Господарського процесуального кодексу України.
5. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.
6. Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.
7. Повне судове рішення складено 12 червня 2026 року.

Суддя Бургарт Т.І.