Справа №533/371/26
Провадження №1-кп/533/56/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2026 року Козельщинський районний суд Полтавської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю:
прокурора – ОСОБА_2 (в режимі ВКЗ),
обвинуваченого – ОСОБА_3 ,
захисників обвинуваченого – ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
секретаря судового засідання – ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина Полтавської області кримінальне провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12026170000000063 від 13.02.2026 відносно обвинуваченого:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кияшки Кременчуцького району Полтавської області, громадянина України, освіта вища, працюючого приватним підприємцем, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

У С Т А Н О В И В

13.02.2026 приблизно о 07 годині 50 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки BMW моделі X4 XDrive, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в світлий час доби, без опадів, по мокрому асфальтобетонному покриттю, на 59 км автодороги «Полтава – Кременчук - Олександрія» та рухаючись зазначеною дорогою із перевищенням дозволеної швидкості руху на автомобільних дорогах (не більше 90 км/год), зі швидкістю яка зменшувалася від значення 137 км/год до значення 94 км/год, в період часу за 5,0 сек. до 0,0 сек. в момент дорожньо-транспортної пригоди, у вказаному напрямку, в заданій дорожній обстановці, зі сторони села Андрійки Козельщинської ТГ Кременчуцького району Полтавської області в напрямку села Оленівка Козельщинської ТГ Кременчуцького району Полтавської області, яка має по одній смузі руху у кожному напрямку, при цьому порушуючи вимоги пунктів 12.1, 12.6 (г), 12.9 (б), «Правил дорожнього руху», де вказано, що:
п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;
п. 12.6 (г) «Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.51 дозволяється рух зі швидкістю іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 – не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою – не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах – не більше 90 км/год.»;
п. 12.9 (б) «Водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 – 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил»,
а саме на спуску та заокругленні проїзної частини ліворуч вищезазначеного відрізку автодороги, поблизу села Андрійки, не врахував дорожню обстановку, дорожні умови та стан дорожнього покриття, не впорався з керуванням автомобіля, внаслідок чого, виїхав за межі проїзної частини дороги на праве узбіччя з послідуючим перекиданням автомобіля BMW X4 XDrive р.н. НОМЕР_1 в правий по напрямку свого руху кювет.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир переднього пасажирського сидіння вищезазначеного автомобіля потерпла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми голови, тулуба та кінцівок; двох забійних ран в потиличній ділянці; саден в лобній ділянці справа з переходом в праву скроневу ділянку, та на тильній поверхні кистей; синців в проекції правого колінного суглобу та лівого ліктьового суглобу; крововиливів в м?які покриви голови; крововиливу в правий скроневий м?яз; багато-уламково-фрагментарних переломів кісток склепіння та основи черепа; крововиливів під м?які мозкові оболонки головного мозку та мозочка; крововиливів в м?які тканини грудей; розгинальних переломів 2-10-х правих ребер по біля-хребцевій лінії, з крововиливами довкола та розривом пристінкової плеври; ознак струсу-забою легень, та розриву правої легені; крововиливу в праву плевральну порожнину об?ємом близько 1000 мл; крововиливу в м?які тканини довкола лівого ліктьового суглобу та перелому нижньої третини плечової кістки, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, а в даному випадку, як такі, що призвели до смерті та перебувають в причинно-наслідковому зв?язку з настанням смерті.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, відповідно до вказаного обвинувачення, у вчиненому щиро розкаявся.
Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, але направив заяву, згідно якої вбачається, що на час виникнення дорожньо-транспортної пригоди, його донька ОСОБА_7 та обвинувачений перебували у шлюбі, проживали однією сім`єю та мають малолітню дитину, яка після смерті матері фактично перебуває на утриманні та виховання обвинуваченого. 13.02.2026 сталася подія, яку він сприймає як тяжку сімейну трагедію, що сталася в результаті необережності, а не внаслідок умисних дій обвинуваченого. Також розуміє, що обвинувачений зазнав тяжких моральних страждань у зв`язку із загибеллю дружини та фактично сам виховує малолітню дитину.
Крім цього, у заяві потерпілий зазначив, що пробачив обвинуваченого та не має до нього будь-яких претензій майнового чи морального характеру, тому прохав суд при ухваленні вироку врахувати його позицію та призначити обвинуваченому найм`якше можливе покарання непов`язаного із позбавленням волі та без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобами, а також не обмежувати у праві виїзду за межі України, оскільки малолітня дитина бере участь у спортивних змаганнях за кордоном, куди її супроводжує законний представник, яким є обвинувачений. 
Також, потерпілий у заяві прохав суд, вирішити питання щодо повернення йому як власнику вищезазначеного автомобіля, який перебуває на штраф майданчику, проводити судові засідання у даному кримінальному провадженні без його участі. 

У зв`язку з тим, що обвинувачений свою вину у скоєнні кримінальному правопорушенні та обставини кримінальному правопорушенні визнав повністю, обвинувачений правильно розуміє зміст обставин, зазначених в обвинувальному акті, суд за згодою учасників кримінального провадження, у порядку визначеному ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження всіх доказів і обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням документів, щодо процесуальних витрат, накладення арешту та документів, які характеризують особу обвинуваченого.
Оцінивши сукупність досліджених доказів, керуючись законом та внутрішнім переконанням, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними і достатніми для визнання обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки останній будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої (пасажира) ОСОБА_7 , і його дії вірно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.2 ст.286 КК України.
Вирішуючи питання про покарання обвинуваченого, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.
Обставини, які пом`якшують покарання – визнання вини, має на утриманні малолітню дитину.
Обставини, які обтяжують покарання – органом досудового слідства та судом не встановлено.
Окрім цього, вирішуючи питання про призначення покарання, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги:
- класифікацію кримінального правопорушення згідно зі ст. 12 КК України, яке відноситься до тяжкого злочину (ч. 2 ст. 286 КК України);
- особу винного - його вік, сімейний стан, перебування на його утриманні малолітньої дитини, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, відсутність негативних характеристик за місцем проживання;
- відсутність судимостей.
Далі судом встановлено, що згідно з досудовою доповіддю результати оцінки обвинуваченого показали низький ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та низький ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства, у тому числі для окремих осіб. Уповноважений орган пробації уважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства можливе.
Крім цього, на думку уповноваженого органу пробації, зважаючи на виявленні фактори ризику вчинення повторного правопорушення (криміногенні потреби) у випадку прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, доцільно, крім обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України, покласти на особу додаткові обов`язки, передбачені ч.3 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
З врахуванням викладеного та положень ч.2 ст.50, ст.65 КК України, які передбачають, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, наявність пом`якшуючих обставин та відсутності обставин які обтяжують покарання, думку прокурора, який не наполягав на реальному відбутті покарання, думку потерпілого, який просив обвинуваченого суворо не карати, суд вважає, що необхідно обрати обвинуваченому покарання на рівні найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі, із застосування ст. 75 КК України до основного виду покарання та покладення обов`язків згідно п. 1 і 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для перевиховання та запобігання вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.
-Також суд вважає, що підстави для призначення обвинуваченому основного виду покарання із застосуванням ст.69, 69-1 КК України відсутні.
-Щодо призначення додаткового покарання, суд зазначає наступне.
-Згідно роз`яснень, які містяться у п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст.287 КК необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.
-З огляду на конкретні обставини даного кримінального провадження, та їх тяжкі наслідки у вигляді смерті потерпілої, а саме внаслідок допущення обвинуваченим порушень Правил дорожнього руху, суд вважає, що обвинуваченому за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, слід призначити і додаткове покарання, передбачене санкцією цієї статті, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
-Таке додаткове покарання, на думку суду, є відповідним до характеру вчинених дій та їх небезпечності і повністю відповідає вимогам статей 65 - 67 КК України.
-Цивільний позов по справі не заявлявся.
-Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів у справі в розмірі 33909,96 грн підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
-Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
-Також, суд вважає, що захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту, який був накладений відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави 17 лютого 2026 року підлягає скасуванню, оскільки відпала підстава для арешту вилученого майна.
-Крім цього, відсутні підстави для обрання обвинуваченому запобіжного заходу.
-На підставі викладеного, керуючись ст. 368-374 КПК України, суд,
-
-У Х В А Л И В
-ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
-В порядку ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
-Згідно п.п.1 і 2 ч.1, п 2 ч. 3 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
-
-Скасувати захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, а саме:
-з автомобіля марки «BMW» моделі «Х4 XDrive 30D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 
-зі змивів потожирової речовини з керма та змивів потожирової речовини з ручки АКПП,
-з вирізу фрагментів подушки безпеки зі слідами РБК напроти переднього пасажирського сидіння та з керма автомобіля,
-з мікрочастин переднього пасажирського сидіння та мікрочастин водійського сидіння,
-з камерного модуля з салону автомобіля від автомобіля BMW моделі «Х4 XDrive 30D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 

Речові докази:
- автомобіль марки «BMW» моделі «Х4 XDrive 30D», реєстраційний номер НОМЕР_1 та камерний модуль з салону від зазначеного автомобіля - повернути власнику ОСОБА_8 або законному представнику;
-змиви потожирової речовини з керма та змиви потожирової речовини з ручки АКПП, виріз фрагментів подушки безпеки зі слідами РБК напроти переднього пасажирського сидіння та з керма автомобіля, мікрочастини переднього пасажирського сидіння та мікрочастини із водійського сидіння – знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Комсомольським МС УДМС України в Полтавській області 14 травня 2015 року) на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 33909,96 грн.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Козельщинський районний суд Полтавської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а потерпілому направити до відому та ознайомлення.
Вирок надрукований суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Суддя ОСОБА_1