ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/8967/24	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді – Алєксєєвої Н.Ю., 
за участю:
секретаря судового засідання – Семенової А.М., 
представника позивача – Лазоренка Р.В.,
представника відповідача – Борисенко С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ОІЛ" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ОІЛ" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.06.2024 №00095860701, №00095820701, №00095840701, №00095850701.
В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «СОЛАР ОІЛ» (далі – ТОВ «СОЛАР ОІЛ», позивач) вказало про протиправність податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області (далі – ГУ ДПС, відповідач) від 28.06.2024 №00095860701 про нарахування штрафних санкцій з огляду на дотримання позивачем положень Податкового кодексу України (далі – ПК України), що регулює порядок реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідальність за його порушення, підстави звільнення від такої відповідальності.
Так, позивач вказав, що відповідно до пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: … порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.
На всій території України згідно з постанови КМУ №1236 від 09.12.2020, постанови КМУ №104 від 17.02.2021, постанови КМУ №405 від 21.04.2021, постанови КМУ №611 від 16.06.2021, постанови КМУ №55 від 11.08.2021, постанови КМУ №981 від 22.09.2021, постанови КМУ №1336 від 15.12.2021, постанови КМУ №229 від 23.02.2022, постанови КМУ №630 від 27.05.2022, постанови КМУ №928 від 19.08.2022, постанови КМУ №1423 від 23.12.2022, постанови КМУ №383 від 25.04.2023, з 19.12.2020 до 30.06.2023 діяв карантин стосовно запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19.
Водночас, пункт 52-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України містить чітку вказівку на темпоральний критерій застосування з 01 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину. Тобто відсутня підстава для застосування штрафних санкцій за порушення строку реєстрації податкових накладних, починаючи з 01 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.
Тобто, податкова накладна №342 від 19.05.2022, дата реєстрації 19.07.2022 на суму ПДВ 5941,20 грн; податкова накладна №343 від 19.05.2022, дата реєстрації 19.07.2022 на суму ПДВ 243364,49 грн; податкова накладна №99 від 16.03.2022, дата реєстрації 29.05.2023 на суму ПДВ 523,04 грн; податкова накладна№173 від 31.01.2023, дата реєстрації 10.04.2023 на суму ПДВ 82970,41 грн, були зареєстровані в період карантину для запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, а тому не підлягає відповідальності позивач за порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість.
ТОВ «СОЛАР ОІЛ» вказало про протиправність податкового повідомлення-рішення від 28.06.2024 №00095820701 про збільшення податкового зобов`язання з податку на прибуток, з огляду на безпідставність твердження відповідача про ненадання позивачем в ході проведення перевірки товаро-супроводжувальних документів та звітів щодо підтвердження фактичного надання послуг з логістики, організації та управління перевезеннями; підтверджуючих документів по підбору потрібної кількості транспорту для перевезення, що ідентифікує товар; документів на підтвердження розробки логістичного проєкту з обробленими даними отриманими від клієнта; документів, що підтверджують фрахтування транспорту на оптимальних для замовника умовах; документів, що підтверджують вартість транспортних витрат і їх облік з урахуванням вартості кілометра пробігу і тонно-кілометрів транспортної роботи; документів по контролю витрат ПММ, контролю пробігу.
Але, позивач зазначив, що ні ФОП ОСОБА_1 ні ФОП ОСОБА_2 не здійснюють саме перевезення тому товаро-супроводжувальні документи не виписують. Але у ТОВ «СОЛАР ОІЛ» наявні всі товаро-супроводжувальні документи відповідно до яких ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 надавали логістичні послуги, послуги з організації та управління перевезеннями.
ТОВ «СОЛАР ОІЛ» вказав про помилковість твердження ГУ ДПС, що в актах наданих послуг відсутні посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції та ПІБ посадових осіб, які складали акти наданих послуг, оскільки посада та ПІБ в акті наданих послуг зазначені повністю.
Щодо не встановлення реальності та обсягу робіт в актах наданих послуг, позивач зазначив, що в акті вказано що послуги з логістики, організації та управління перевезеннями надавалися згідно пункту 1.2 договору тобто, надані послуги прописані в договорі, що свідчить про їх реальне надання.
Позивач зазначив, що між ТОВ «СОЛАР ОІЛ» та ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 були укладені договори про надання логістичних послуг, були підписані акти наданих послуг, які місять всю передбачену законодавством інформацію, акти звірки, а також на підтвердження позивачем в ході перевірки наданні платіжні інструкції, що свідчить про реальність господарських операцій. ТОВ «СОЛАР ОІЛ» під час співпраці з ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 отримало економічну вигоду, почало перевозити набагато більше нафтопродуктів, в зв`язку з чим було сплачено більше податків та зборів, оскільки найманий транспорт працював без простоїв, їздив в дві сторони з вантажем, контролювався час прибуття на завантаження та розвантаження, для зменшення часу простою та ефективного використанню робочого часу водія, контролювалися витрати пального, були швидкі вирішення питань стосовно несправності транспортних засобів та при потраплянні їх в ДТП, що ефективно впливало на виконання термінів з поставки нафтопродуктів.
ТОВ «СОЛАР ОІЛ» вказало також про протиправність податкових повідомлень-рішень від 28.06.2024 №00095840701 про визначення суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість та від 28.06.2024 №00095850701 про застосування штрафних санкції за нереєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – ЄРПН) податкових накладних, що мали бути виписані за визнання податкових зобов`язань з податку на додану вартість по операціях із дизельним пальним, належним до перевезення ТОВ «КО ТРАНС» за договором від 10.12.2021. Так, дизельне пальне в кількості 23 789 кг. було передано на відповідальне зберігання суб`єкту господарювання ТОВ «НАФТОВА КОМПАНІЯ «ТРЕЙД-НК» код ЄДРПОУ 41198065. 24.03.2022 стало відомо, що дизельне пальне було злито.
03 червня 2022 року суддею Жовтневого районного суду Миколаївської області Полішко В.В. винесено постанову відповідно до якої вилучені для тимчасового зберігання речі, які 13 грудня 2021 передані на зберігання до ТОВ «НАФТОВА КОМПАНІЯ «ТРЕЙД-НК», а саме: транспортний засіб автомобіль DAF, р.н. НОМЕР_1 , з напівпричепом MERCERON, р.н. НОМЕР_2 , завантажений дизельним паливом в кількості 23789кг. - повернути власнику, а у разі неможливості повернення майна, повернути його вартість. 
За вказаного, позивач не вважає підставним нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та складення і реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних зведеної податкової накладної за товарами, у разі якщо такі товари призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.07.2024 позовна заява прийнята до провадження, відкрите провадження в адміністративний справі, вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.12.2024 закрите підготовче провадження у справі, призначена справа до судового розгляду по суті.
ГУ ДПС 11.09.2024 до справи наданий відзив на адміністративний позов, за змістом якого вказано, що в ході проведення документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи ТОВ «СОЛАР ОІЛ», встановлені порушення позивачем вимог:
- пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України; пунктів 5.4, 5.5 ПСБО 25 «Спрощена фінансова звітність», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 25.02.2000 №39; пунктів 5, 6, 7, 10 ПСБО 16 «Витрати», статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»; пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, в результаті чого занижено податок на прибуток всього в розмірі 3310789 грн, в т.ч. по періодах: 2021 рік в розмірі 189150 грн, 2022 рік в розмірі 2694804 грн, 9 місяців 2023 в розмірі 426835 грн.
- пункту 44.1 статті 44, пункту 189.1 статті 189, пункту 198.5 статті 198 ПК України, статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого занижена сума податку на додану вартість всього в розмірі 115377 грн, в т.ч. за червень 2022 року в розмірі 115377 грн.
- пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України, так як встановлено відсутність реєстрації в ЄРПН податкових накладних за червень 2022 на суму 115377 грн.
- пункту 201.10 статті 201, пункту 89 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, так як не здійснено своєчасну реєстрацію податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН, на суму ПДВ 6346946,77 грн.
- пункту 57.1 статті 57, пункту 203.2 статті 203 ПК України, позивачем несвоєчасно сплачені суми податку на додану вартість в розмірі 7497,1 грн.
- пункту п.63.3 статті 63 ПК України, пунктів 8.1, 8.2 статті 8 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011. №1588 із змінами та доповненнями, а саме: невнесення інших змін до своїх облікових даних по 2 типам об`єктів оподаткування (не подано повідомлення за формою 20-ОПП про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням).
За наслідками перевірки складений акт від 10.06.2024 № 8053/16-31-07-01-02/40151529.
За твердженням відповідача, в ході проведення перевірки встановлені порушення термінів реєстрації податкових накладних, в порушення п. 201.10 ст. 201, п.п. 69.1 п. 69, п. 89 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України позивачем не здійснено своєчасну реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, перелік яких наведений в таблиці на сторінках 18-19 акту перевірки від 10.06.2024 № 8053/16-31-07-01-02/40151529.
Дане порушення стало підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 28.06.2024 № 00095860701 яким до позивача застосований штраф за платежем податок на додану вартість в сумі 3453906,43 грн.
Також в ході проведення перевірки встановлено про наявність правовідносин за договорами про надання логістичних послуг ТОВ «СОЛАР ОІЛ» із ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 .. В ході аналізу вказаних правовідносин ГУ ДПС дійшло висновку про порушення позивачем пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України; пунктів 5.4, 5.5 ПСБО 25 «Спрощена фінансова звітність», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 25.02.2000 №39; пунктів 5, 6, 7, 10 ПСБО 16 «Витрати», статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»; пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, в результаті чого занижено податок на прибуток всього в розмірі 3310789 грн, в т.ч. по періодах: 2021 рік в розмірі 189150 грн, 2022 рік в розмірі 2694804 грн, 9 місяців 2023 в розмірі 426835 грн.
Відповідач зазначив, що отримання позивачем послуг від ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 підтверджується тільки актами виконаних робіт, в яких не розкрито зміст, час та місце наданих послуг, а також не вказано згідно яких перевезень (назва вантажу, перевізник та ін.) здійснювалась організація та управління ними (перевезеннями).
Інших документів, в тому числі товаро-супроводжувальних документів та звітів щодо підтвердження фактичного надання послуг з логістики, організації та управління перевезеннями, визначених умовами пункту 1.2 договору з ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 документів по підтвердженню вантажно-розвантажувальних робіт, зокрема узгодження часу навантаження та часу розвантаження для мінімізації часу простою транспорту; підтверджуючи документи по підбору потрібної кількості транспорту для перевезення, що ідентифікує товар; документи на підтвердження розробки логістичного проєкту з обробленими даними отриманими від клієнта; документи, що підтверджують фрахтування транспорту на оптимальних для замовника умовах; документи, що підтверджують вартість транспортних витрат і їх облік з урахуванням вартості кілометра пробігу і тонно-кілометрів транспортної роботи; документи по контролю витрат ПММ, контролю пробігу для перевірки не надано.
ГУ ДПС також зазначило, що надані позивачем до перевірки акти виконаних робіт не містять ідентифікуючих реквізитів щодо осіб, які їх склали. Зокрема, у зазначених документах відсутні: посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції; ПІБ посадових осіб, які складали акти здачі-прийняття робіт. 
Також з актів виконаних робіт неможливо встановити реальність та обсяг отриманих послуг (виконаних робіт), оскільки вони не містять детального переліку наданих послуг, конкретизації суті таких робіт (послуг), способу їх виконання та витраченого часу, а є лише загальний їх перелік (назва). Тобто акти виконаних робіт (наданих послуг) є узагальнюючими документами, вони не розкривають зміст та обсяг наданих послуг, що не дає можливості ідентифікувати, які саме послуги надавали та не дають змоги перевірити правильність формування ціни за послуги. Відсутність можливості ідентифікації послуги за змістом виключає можливість документального підтвердження економічної та ділової доцільності придбаних послуг, а відповідно і підтвердження, що отримані послуги використані в господарській діяльності.
Документів які б засвідчувати реальне споживання ТОВ «СОЛАР ОІЛ» оприбуткованих послуг у процесі провадження своєї діяльності (реалізації ПММ), тобто реальні обсяги виконаних ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , робіт з організації перевезення конкретної кількості за конкретно скоординованими логістичними шляхами, для перевірки не надано.
За встановлення описаного порушення ГУ ДПС прийняте податкове повідомлення-рішення від 28.06.2024 №00095820701 яким ТОВ «СОЛАР ОІЛ» збільшена сума грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 3310789,00 грн, застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 827697,25 грн.
Крім того, перевіркою встановлено заниження податкового зобов`язання на 115377 грн за червень 2022 року, внаслідок не нарахування, а відповідно і не відображення по рядку 4 Декларації, ПДВ від суми нестачі ТМЦ (дизельного палива в кількості 23,789 тн, що зафіксована проведеною інвентаризацією, зокрема, за даними наведеними у інвентаризаційному описі №6 та протоколі інвентаризаційної комісії від 01 січня 2024, яка проведена згідно розпорядчого документа наказу керівника ТОВ «СОЛАР ОІЛ» за № 24/11-1 від 24.11.2023, де зафіксовано нестачу активів підприємства, які обліковувались на рахунку 281 «Товари на складі» (паливо дизельне в цистерні ВІ6382 ХК в кількості 23,789 т вартістю 24250,00 грн. на суму 576883,25 грн.).
Причина виникнення нестачі пов`язана з втратою дизпалива, переданого на відповідальне зберігання іншому суб`єкту господарювання, а саме ТОВ «НАФТОВА КОМПАНІЯ «ТРЕЙД-НК», пн 41198065 за адресою м.Миколаїв, вул. Айвазовського,15А, згідно акту приймання-передачі від 13.12.2021, яке було вилученого правоохоронними органами майна, що засвідчено витягом з Єдиного Реєстру Досудових Розслідувань від 28.06.2022 (номер кримінального провадження:12022152050000555).
Згідно витягу з кримінального провадження:12022152050000555 встановлено: « 10.12.2021 ТОВ «СОЛАР ОIЛ» замовив вантажне перевезення небезпечного вантажу у ТОВ «КО ТРАНС». На підставі договору про перевезення небезпечних вантажів транспортний засiб DАF д.н. НОМЕР_3 з напівпричепом д.н. НОМЕР_4 10.12.2021 було завантажено дизельним пальним на ПАТ "УКРТАТНАФТА" в загальній кількості 24 380 кг. 0 15 год. 45 хв. на автомобільній дорозі М14 «Одеса-Мелітополь» 158 км, транспортний засіб був незаконно зупинений працівниками патрульної поліції в Миколаївській областi разом з співробітниками управління стратегічних розслідувань в Миколаївській областi, без дотримання ст.35 Закону України «Про національну поліцію». 12.12.2021 транспортний засiб разом з дизельним паливом передано відповідно до акту прийому - передачі вилученого майна на відповідальне зберігання старшому оператору нафтобази ТОВ «НАФТОВА КОМПАНIЯ «ТРЕЙД-НК». 12.01.2022 постановою судді Жовтневого районного суду Миколаївської області закрите провадження у справі щодо притягнення водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності. Однак, не вирішено питання щодо повернення вилученого майна. 24.03.2022 ОСОБА_3 засновником ТОВ «КО ТРАНС» (який є власником транспортних засобів) було отримано від працівників УСР в Миколаївській області транспортний засіб DAF д.н. НОМЕР_3 з напівпричепом BI6382XK без дизельного налива. Представником ТОВ «НАФТОВА КОМПАНIЯ «ТРЕЙД-НК», було повідомлено що 02.03.2022, 08.03.2022 та 09.03.2022 злито з напівпричепу ВI6382ХК дизельне пальне військовими за розпорядженням голови Миколаївської військової адміністрації. Також ним було повідомлено, що в бухгалтерії ТОВ «НАФТОВА КОМПАНIЯ «ТРЕЙД-НК» маються акти про примусове відчуження майна передачі злитого пального, але ним не надано для ознайомлення оскільки підприємство працює дистанційно. Таким чином, такі дії є порушенням посадовою особою ТОВ «НАФТОВА КОМПАНIЯ «ТРЕЙД-НК» своїх обов`язків стосовно збереження майна, яке їм було передано на відповідальне зберігання.».
Згідно п.198.5. ст. 198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/ виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися, зокрема, в операціях, що не є об`єктом оподаткування. Підтвердження відповідними документами відсутність дизельного палива в кількості 23,789 т вартістю 24250,00 грн. на суму 576883,25 грн для використання у виробничому процесі (подальшої реалізації), унеможливлює їх використання в господарській діяльності підприємства. Такі товарно-матеріальні цінності не відповідають визначеним критеріям активу та підлягають списанню з балансу підприємства.
Таким чином, підприємство при виявлених та зафіксованих результатами інвентаризацій нестачі товарів, відповідно до п.189.1 та 198.5 ПКУ зобов`язано нарахувати податкові зобов`язання виходячи з вартості придбання таких товарів.
Згідно із пунктом 198.5 статті 198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними / виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
ГУ ДПС за встановлення зазначеного, прийняті податкові повідомлення-рішення від 28.06.2024 №00095840701, яким ТОВ «СОЛАР ОІЛ» збільшена сума грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 115377,00 грн та застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 28844,25 грн та від 28.06.2024 №00095850701, яким до ТОВ «СОЛАР ОІЛ» застосовані штрафні (фінансові) санкції за платежем податок на додану вартість в сумі 3400,00 грн.
Відповідач на правомірності податкових повідомлень-рішень від 28.06.2024 №00095860701 яким до позивача застосований штраф за платежем податок на додану вартість в сумі 3453906,43 грн; від 28.06.2024 №00095820701 яким ТОВ «СОЛАР ОІЛ» збільшена сума грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 3310789,00 грн, застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 827697,25 грн; від 28.06.2024 №00095840701, яким ТОВ «СОЛАР ОІЛ» збільшена сума грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 115377,00 грн та застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 28844,25 грн та від 28.06.2024 №00095850701, яким до ТОВ «СОЛАР ОІЛ» застосовані штрафні (фінансові) санкції за платежем податок на додану вартість в сумі 3400,00 грн наполягав, вказав про їх правомірність та обґрунтованість.
Позивачем до справи 18.09.2024 надана відповідь на відзив, де позивач на задоволенні позовних вимог наполягав. У письмових поясненнях, наданих 12.01.2026 позивач заперечував наявність повноважень особи, яка підписала оскаржувані податкові повідомлення-рішення, належним чином представляти інтереси ГУ ДПС.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.12.2024, за клопотанням ТОВ «СОЛАР ОІЛ», було зупинене провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду у справі №200/4768/23. За набрання законної сили вказаним рішенням, ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 провадження у справі поновлене.
ГУ ДПС до справи 13.11.2024, 14.01.2026, 20.02.2026 надані додаткові письмові пояснення, де відповідач пояснив про встановлення в ході проведення перевірки повноти декларування ТОВ «СОЛАР ОІЛ» показників рядка 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» встановлено його заниження за перевіряємий період всього в розмірі 18393274,00 грн, в т.ч. по періодах: 2021 рік в розмірі 1050835,00 грн, 2022 рік в розмірі 14971134,00 грн, 9 місяців 2023 в розмірі 2371305,00 грн, внаслідок: 
- завищення показника собівартості реалізованої продукції (товарів, робiт, послуг) за рахунок включення вартості послуг до складу рядка 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» Звіту про фінансові результати (Ф2м), всього в розмірі 8768668,00 грн, в т.ч. по періодах: 2022 рік в розмірі 8032873,00 грн, 9 місяців 2023 року в розмірі 735795,00 грн по взаємовідносинам з ФОП по придбанню послуг з організації перевезень, фактичне виконання яких не підтверджено;
- завищення показника витрат на збут за рахунок включення вартості послуг до рядка 2180 «Інші операційні витрати» Звіту про фінансові результати (Ф2м), всього в розмірі 9624606,00 грн, в т.ч. по періодах: 2021 рік в розмірі 1050835,00 грн, 2022 рік в розмірі 6938261,00 грн, 9 місяців 2023 року в розмірі 1635210,00 грн по взаємовідносинам з ФОП по придбанню послуг з організації перевезень, фактичне виконання яких не підтверджено.
Надані для перевірки акти не містять усіх обов`язкових реквізитів, зокрема, в них не розкрито суть та обсяг отриманих послуг (де, коли, у який період, у яких обсягах отримано послуги, їх економічне обґрунтування та доцільність, чим зумовлена загальна вартість таких послуг), внаслідок чого неможливо достовірно визначити їх вартість та зв`язок з господарською діяльністю підприємства. Також, відсутні звіти, рекомендації, пакет систематичних добірок, довідкових матеріалів тощо, які б були складені за результатами виконання робіт (надання послуг) за укладеними договорами, тобто підтвердження «споживання» ТОВ «СОЛАР ОІЛ» оприбуткованих послуг в своїй господарській діяльності, що спричинили зміни майнового стану підприємства. Тобто, зміст наданих ТОВ «СОЛАР ОІЛ» документів, підхід до їх оформлення та повноти викладення інформації не дають підстав для висновку, що вони були складені у зв`язку з господарськими операціями, які фактично здійснювалися саме ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , які не мають відповідних матеріальних та трудових ресурсів (наймані працівники відсутні, основні засоби не обліковуються).
Крім того, перевіркою встановлено заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість на 115377,00 грн за червень 2022 року, внаслідок не нарахування, а відповідно і не відображення по рядку 4 Декларації, ПДВ від суми нестачі ТМЦ (дизельного палива в кількості 23,789 тн, що зафіксована проведеною інвентаризацією, зокрема, за даними наведеними у інвентаризаційному опису № 6 та протоколі інвентаризаційної комісії від 01 січня 2024, яка проведена згідно розпорядчого документа наказу керівника ТОВ «СОЛАР ОІЛ» за №24/11-1 від 24.11.2023, зафіксовано нестачу активів підприємства, які обліковувались на рахунку 281 «Товари на складі» (паливо дизельне в цистерні ВІ 6382 ХК в кількості 23,789 т вартістю 24250,00 грн на суму 576883,25 грн).
Згідно із пунктом 198.5 статті 198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними / виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
За відсутності реєстрації в ЄРПН податкової накладної, оформленої за результатами обліку нестачі ТМЦ (дизельного палива в кількості 23,789 тн, що зафіксована проведеною інвентаризацією) ГУ ДПС до ТОВ «СОЛАР ОІЛ» застосовані штрафні (фінансові) санкції за платежем податок на додану вартість в сумі 3400,00 грн.
Також відповідач вказав, що в ході проведення перевірки встановлено порушення термінів реєстрації позивачем податкових накладних, а саме: в порушення пункту 201.10 статті 201, підпункту 69.1 пункту 69, пункту 89 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України не здійснено своєчасну реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, перелік яких наведений в таблиці (с. 18-19 акту перевірки). Верховний Суд у постановах від 30 січня 2024 року у справі № 280/4484/23 та від 06 лютого 2024 року у справі № 160/10740/23 дійшов висновку про те, що з 27 травня 2022 року припинили застосовуватися положення законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, які поширювалися на правовідносини, що врегульовувались пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України.
У поясненнях, наданих ТОВ «СОЛАР ОІЛ» 13.04.2026 до справи, позивач вказав про реальність господарських операцій позивача за договорами про надання логістичних послуг з ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , про що, зокрема, ними надані письмові пояснення на адресу відповідача і суду, а також на підтвердження пояснень долучені підтверджуючі документи, які є доказами у справі. При цьому, відповідач, як в ході документальної перевірки позивача так і в подальшому, не звертався до ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 щодо надання відомостей і документів про надання позивачу логістичних послуг.
Позивач вказав про безпідставність визначення ТОВ «СОЛАР ОІЛ» зобов`язань з податку на додану вартість за обставин не нарахування, а відповідно і не відображення по рядку 4 Декларації, ПДВ від суми нестачі ТМЦ (дизельного палива в кількості 23,789 тн, що зафіксована проведеною інвентаризацією, зокрема, за даними наведеними у інвентаризаційному опису № 6 та протоколі інвентаризаційної комісії від 01 січня 2024, яка проведена згідно розпорядчого документа наказу керівника ТОВ «СОЛАР ОІЛ» за №24/11-1 від 24.11.2023, зафіксовано нестачу активів підприємства, які обліковувались на рахунку 281 «Товари на складі» (паливо дизельне в цистерні ВІ 6382 ХК в кількості 23,789 т вартістю 24250,00 грн на суму 576883,25 грн). 
Відповідно, позивач заперечує обов`язок реєстрації в ЄРПН податкової накладної, оформленої за результатами обліку нестачі ТМЦ (дизельного палива в кількості 23,789 тн, що зафіксована проведеною інвентаризацією) ГУ ДПС за відсутність якої до ТОВ «СОЛАР ОІЛ» застосовані штрафні (фінансові) санкції за платежем податок на додану вартість в сумі 3400,00 грн.
Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.
Суд, вивчивши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами до матеріалів адміністративної справи, встановив такі обставини. 
ТОВ «СОЛАР ОІЛ» зареєстроване виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області, відомості про державну реєстрацію від 02.12.2015 №15851020000009449. Код форми власності 10 - приватна власність, без підпорядкованості. Номер суб`єкта господарювання за ЄДРПОУ: 40151529.
ТОВ «СОЛАР ОІЛ» взято на податковий облік в Головному управлінні ДФС у Полтавській Області, (м. Кременчук) 02.12.2015 №160315183435, перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Полтавській області (м. Кременчук).
Зареєстроване платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника на додану вартість № 200249926 від 01.02.2016, виданого ГУ ДФС у Полтавській області, індивідуальний податковий номер – 401515216037.
На підставі направлень, виданих ГУ ДПС №6040 від 25.12.2023, №6041 від 25.12.2023, №2052 від 23.04.2024, відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, ст. 77, п. 81.1 ст. 81, п. 82.1 ст. 82, п. 44.5 ст. 44, пп.69.22 , 69.3 5 п.69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України із змінами та доповненнями, згідно з планом-графіком проведення документальних планових перевірок платників на 2023 рік, на підставі наказів ГУ ДПС від 06.12.2023 № 3100-П та від 23.04.2024 № 1154-П була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «СОЛАР ОІЛ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2019 по 30.09.2023, валютного законодавства за період з 01.10.2019 по 30.09.2023, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2019 по 3 0.09.2023, іншого законодавства за період з 01.10.2019 по 30.09.2023.
В ході проведення перевірки ГУ ДПС встановлено про порушення ТОВ «СОЛАР ОІЛ» вимог:
- пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України; пунктів 5.4, 5.5 ПСБО 25 «Спрощена фінансова звітність», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 25.02.2000 №39; пунктів 5, 6, 7, 10 ПСБО 16 «Витрати», статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»; пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, в результаті чого занижено податок на прибуток всього в розмірі 3310789 грн, в т.ч. по періодах: 2021 рік в розмірі 189150 грн, 2022 рік в розмірі 2694804 грн, 9 місяців 2023 в розмірі 426835 грн.
- пункту 44.1 статті 44, пункту 189.1 статті 189, пункту 198.5 статті 198 ПК України, статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого занижена сума податку на додану вартість всього в розмірі 115377 грн, в т.ч. за червень 2022 року в розмірі 115377 грн.
- пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України, так як встановлено відсутність реєстрації в ЄРПН податкових накладних за червень 2022 на суму 115377 грн.
- пункту 201.10 статті 201, пункту 89 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, так як не здійснено своєчасну реєстрацію податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН, на суму ПДВ 6346946,77 грн.
- пункту 57.1 статті 57, пункту 203.2 статті 203 ПК України, позивачем несвоєчасно сплачені суми податку на додану вартість в розмірі 7497,1 грн.
- пункту п.63.3 статті 63 ПК України, пунктів 8.1, 8.2 статті 8 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011. №1588 із змінами та доповненнями, а саме: невнесення інших змін до своїх облікових даних по 2 типам об`єктів оподаткування (не подано повідомлення за формою 20-ОПП про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням).
За наслідками перевірки складений акт від 10.06.2024 № 8053/16-31-07-01-02/40151529.
ГУ ДПС прийняті податкові повідомлення - рішення від 28.06.2024 №00095860701 яким до позивача застосований штраф за платежем податок на додану вартість в сумі 3453906,43 грн; від 28.06.2024 №00095820701 яким ТОВ «СОЛАР ОІЛ» збільшена сума грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 3310789,00 грн, застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 827697,25 грн; від 28.06.2024 №00095840701, яким ТОВ «СОЛАР ОІЛ» збільшена сума грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 115377,00 грн та застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 28844,25 грн та від 28.06.2024 №00095850701, яким до ТОВ «СОЛАР ОІЛ» застосовані штрафні (фінансові) санкції за платежем податок на додану вартість в сумі 3400,00 грн.
Позивач із податковими повідомленнями-рішеннями від 28.06.2024 №00095860701, від 28.06.2024 №00095820701, від 28.06.2024 №00095840701 та від 28.06.2024 №00095850701 не погодився, звернувся до суду із позовом, де просив визнати їх протиправними та скасувати.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
За підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами;
Пунктом 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.
Економічний ефект, зокрема, але не виключно, передбачає приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.
Відповідно до пункту 15.1 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремленні підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок зі сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Обов`язки платника податків визначено статтею 16 ПК України. Відповідно до підпунктів 16.1.2, 16.1.5 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.
Відповідно до положень підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Згідно пункту 58.1 статті 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:
невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;
завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;
заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій (митній) декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки;
завищення сум податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету, заявлених у податкових деклараціях, зокрема при використанні права на податкову знижку відповідно до розділу IV цього Кодексу;
наявності помилок при визначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або відсутності реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної протягом граничних строків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень пункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України, об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:
зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);
збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:
збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);
зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку, за останній річний звітний період не перевищує 40 мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на всі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років та коригувань, визначених підпунктом 140.4.8 пункту 140.4, підпунктом 140.5.16 пункту 140.5, пунктом 140.6 статті 140 цього Кодексу), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку, за останній річний звітний період не перевищує 40 мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригування фінансового результату до оподаткування на всі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років та коригувань, визначених підпунктом 140.4.8 пункту 140.4, підпунктом 140.5.16 пункту 140.5, пунктом 140.6 статті 140 цього Кодексу), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років, у кожному з яких виконується зазначений критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік такої безперервної сукупності років. У подальші роки такої сукупності років коригування фінансового результату також не застосовуються, крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років та коригувань, визначених підпунктом 140.4.8 пункту 140.4, підпунктом 140.5.16 пункту 140.5, пунктом 140.6 статті 140 цього Кодексу.
Якщо у платника податку, який прийняв рішення про незастосування коригування фінансового результату до оподаткування на всі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років та коригувань, визначених підпунктом 140.4.8 пункту 140.4, підпунктом 140.5.16 пункту 140.5, пунктом 140.6 статті 140 цього Кодексу), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку, за останній річний звітний період перевищує 40 мільйонів гривень, такий платник податку визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на всі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.
Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.
Згідно із пунктами 5-7, 10 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку №16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318 . витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань. Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені. Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені. 
Собівартість реалізованих товарів визначається за Національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 9 "Запаси".
Відповідно до положень пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.
З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:
придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;
придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.
У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

За пунктом 189.1 статті 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.
Відповідно до положень пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити:
а) порядковий номер податкової накладної;
б) дата складання податкової накладної;
в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;
г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);
д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;
е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;
є) ціна постачання без урахування податку;
ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;
з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;
і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду;
й) індивідуальний податковий номер.
Згідно із пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.
Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".
З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;
для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Платник податку має право зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну та/або розрахунок коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року, в яких загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.
Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого рахунку у банку/небанківському надавачу платіжних послуг на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.
У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.
Протягом 90 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою з урахуванням вимог, встановлених підпунктом 78.1.9 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний провести документальну перевірку зазначеного продавця для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за такою операцією.
Податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.
Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996 (далі – Закон №996) встановлено, що первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію.
За статтею 3 Закону №996 метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.
Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Підприємства, які відповідно до цього Закону належать до мікропідприємств (крім підприємств, що становлять суспільний інтерес) та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, можуть узагальнювати інформацію в регістрах бухгалтерського обліку без застосування подвійного запису.
Відповідно до частин першої, п`ятої статті 9 Закону №966 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.
Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 затверджене Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, за пунктами 1.2, 2.1 - 2.4. якого первинні документи - це документи, створені у паперовій або в електронній формі, які містять відомості про господарські операції; регістри бухгалтерського обліку (облікові регістри) - це носії інформації, складені у паперовій або в електронній формі, призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого накопичення, групування та узагальнення інформації з первинних документів, що прийняті до обліку. Регістри бухгалтерського обліку (облікові регістри) можуть бути у вигляді відомостей, ордерів, книг, журналів тощо.
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).
Первинні документи, створені в електронному вигляді, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: печатка, ідентифікаційний код підприємства, установи з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Використання при оформленні первинних документів факсимільного відтворення підпису допускається у порядку, встановленому законом, іншими актами цивільного законодавства.
Повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи - підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.
Статтею 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.
Відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, гуртуються на даних бухгалтерського обліку.
Частиною другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлені вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та додаткового обліку.
Згідно з пунктом 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Відповідно до пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.
В ході розгляду справи судом встановлено про реєстрацію ТОВ «СОЛАР ОІЛ» податкових накладних, перелік яких наведений ГУ ДПС у акті перевірки від 10.06.2024 №8053/16-31-07-01-02/40151529 на сторінках 18-19. 
За позицією відповідача реєстрація вказаних податкових накладних в ЄРПН вчинена із порушенням встановлених термінів реєстрації податкових накладних, а саме: перевіркою встановлено, що в порушення положень пункту 201.10 статті 201, підпункту 69.1 пункту 69, пункту 89 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, ТОВ «СОЛАР ОІЛ» не було здійснено своєчасну реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН.
Позивач вказав, що відповідно до пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: … порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.
На всій території України згідно з постанови КМУ №1236 від 09.12.2020, постанови КМУ №104 від 17.02.2021, постанови КМУ №405 від 21.04.2021, постанови КМУ №611 від 16.06.2021, постанови КМУ №55 від 11.08.2021, постанови КМУ №981 від 22.09.2021, постанови КМУ №1336 від 15.12.2021, постанови КМУ №229 від 23.02.2022, постанови КМУ №630 від 27.05.2022, постанови КМУ №928 від 19.08.2022, постанови КМУ №1423 від 23.12.2022, постанови КМУ №383 від 25.04.2023, з 19.12.2020 до 30.06.2023 діяв карантин стосовно запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19.
Водночас, пункт 52-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України містить чітку вказівку на темпоральний критерій застосування з 01 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину. Тобто відсутня підстава для застосування штрафних санкцій за порушення строку реєстрації податкових накладних, починаючи з 01 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.
Тобто, податкова накладна №342 від 19.05.2022, дата реєстрації 19.07.2022 на суму ПДВ 5941,20 грн; податкова накладна №343 від 19.05.2022, дата реєстрації 19.07.2022 на суму ПДВ 243364,49 грн; податкова накладна №99 від 16.03.2022, дата реєстрації 29.05.2023 на суму ПДВ 523,04 грн; податкова накладна№173 від 31.01.2023, дата реєстрації 10.04.2023 на суму ПДВ 82970,41 грн, були зареєстровані в період карантину для запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, а тому не підлягає відповідальності позивач за порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість.
Також, позивач зазначив про неможливість своєчасного виконання обов`язків з реєстрації податкових накладних, адже найбільший борг по не зарахуванню ПДВ був від ПАТ «УКРТАТНАФТА», оскільки з початку введення військового стану, в скрутний для держави час, позивач приймав участь у державній програмі відповідно до доручення Президента України та Ради оборони Полтавської області, з метою своєчасного та якісного проведення комплексу весняно- польових робіт, забезпечувало купівлю-продаж та доставку пального на фермерські господарства для не зриву посівної. Як наслідок найбільший об`єм товарів було викуплено в ПАТ «УКРТАТНАФТА», яка в подальшому не зареєструвала податкові накладні. Як тільки ПАТ «УКРТАТНАФТА», реєструвала податкові накладні на ТОВ «СОЛАР ОІЛ», в свою чергу, ТОВ «СОЛАР ОІЛ» реєструвала податкові накладні на покупців товару.
Позивач письмово звертався з вказаного до відповідача, на що було отримано відповідь №28/09-1 (№29939/6/16-31 від 30.09.2022), за змістом якої, у разі відновлення можливості виконувати свої податкові обов`язки, ТОВ «СОЛАР OIЛ» може скористатися правом подати заяву з вичерпним переліком документів (копій документів), інформацій, які передбачені Порядком, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи своєчасно виконати свій податковий обов`язок, не пізніше 60 календарних днів з першого дня місяці, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платника податків.
За підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.
У разі відсутності можливості у платника податків щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, такий платник податків звільняється від відповідальності, визначеної цим Кодексом, у межах діяльності, що провадиться через такі філії, представництва, відокремлені чи інші структурні підрозділи, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України.
ТОВ «СОЛАР ОІЛ» зазначає про неоднозначність, правового регулювання відповідних правовідносин, відсутність правової визначеності щодо дій позивача, адже вказане свідчить про існування у податковому законодавстві двох норм, які створюють неоднакове правове регулювання одних і тих самих правовідносин, а саме: приписи п. 52.1 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України передбачають відсутність відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних впродовж усього терміну дії карантину; заразом приписи підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України передбачають звільнення від застосування штрафу за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних для платників податків, які мають можливість реєструвати податкові накладні, граничних строк реєстрації яких припадав на період з 22.04.2022 по 27.05.2022, за умови їх реєстрації до 15.07.2022 (тобто застосування штрафів за несвоєчасну реєстрацію відповідних податкових накладних, граничних строк реєстрації яких припадав на період з 22.04.2022 по 27.05.2022, здійснюватиметься за умови їх не реєстрації до 15.07.2022).
Суд враховує, що Законом України від 12 січня 2023 року № 2876-IX «Про внесення змін до розділу XX «Прикінцеві положення» Податкового кодексу України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування» (набрав чинності 08 лютого 2023 року) підрозділ 2 розділу XX Податкового кодексу України доповнений пунктами 89 та 90, якими на період дії воєнного стану збільшені строки реєстрації в «Єдиному реєстрі податкових накладних» податкових накладних / розрахунків коригування та зменшені розміри штрафних санкцій за їх порушення.
Відповідно до пункту 89 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у «Єдиному реєстрі податкових накладних» здійснюється з урахуванням таких граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних,
складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, 
– до 5 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, 
– до 18 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в «Єдиному реєстрі податкових накладних» до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року. Тобто платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо: реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування, дата складання яких припадає на період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 15 липня 2022 року.
Верховний Суд у постановах від 30 січня 2024 року у справі № 280/4484/23 та від 06 лютого 2024 року у справі № 160/10740/23 дійшов висновку про те, що з 27 травня 2022 року припинили застосовуватися положення законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, які поширювалися на правовідносини, що врегульовувались пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України.
Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших oбoв`язкoвих платежів Касаційного адміністративного суду не вбачає підстав для відступлення від висновку, який викладений у постановах від 30 січня 2024 року у справі № 280/4484/23 та від 06 лютого 2024 року у справі № 160/10740/23, що встановлено у постанові Верховного Суду від 26.02.2025 по справі № 200/4768/23.
За вказаного, висновок ГУ ДПС про порушення термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН, що не оскаржувався позивачем, став належною та достатньою підставою для застосування відповідачем штрафних (фінансових) санкції до ТОВ «СОЛАР ОІЛ» і, відповідно, податкове повідомлення-рішення від 28.06.2024 №00095860701 є обґрунтованим та правомірним. Позовні вимоги ТОВ «СОЛАР ОІЛ» в частині визнання податкового повідомлення-рішення від 28.06.2024 №00095860701 протиправним та його скасування, задоволенню не підлягають.
Відповідач, в ході проведення перевірки встановив про наявність правовідносин за договорами про надання логістичних послуг ТОВ «СОЛАР ОІЛ» із ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 .. В ході аналізу вказаних правовідносин ГУ ДПС дійшло висновку про порушення позивачем пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України; пунктів 5.4, 5.5 ПСБО 25 «Спрощена фінансова звітність», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 25.02.2000 №39; пунктів 5, 6, 7, 10 ПСБО 16 «Витрати», статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»; пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, в результаті чого занижено податок на прибуток всього в розмірі 3310789 грн, в т.ч. по періодах: 2021 рік в розмірі 189150 грн, 2022 рік в розмірі 2694804 грн, 9 місяців 2023 в розмірі 426835 грн.
Відповідач зазначив, що отримання позивачем послуг від ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 підтверджується тільки актами виконаних робіт, в яких не розкрито зміст, час та місце наданих послуг, а також не вказано згідно яких перевезень (назва вантажу, перевізник та ін.) здійснювалась організація та управління ними (перевезеннями).
Інших документів, в тому числі товаро-супроводжувальних документів та звітів щодо підтвердження фактичного надання послуг з логістики, організації та управління перевезеннями, визначених умовами пункту 1.2 договору з ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 документів по підтвердженню вантажно-розвантажувальних робіт, зокрема узгодження часу навантаження та часу розвантаження для мінімізації часу простою транспорту; підтверджуючи документи по підбору потрібної кількості транспорту для перевезення, що ідентифікує товар; документи на підтвердження розробки логістичного проєкту з обробленими даними отриманими від клієнта; документи, що підтверджують фрахтування транспорту на оптимальних для замовника умовах; документи, що підтверджують вартість транспортних витрат і їх облік з урахуванням вартості кілометра пробігу і тонно-кілометрів транспортної роботи; документи по контролю витрат ПММ, контролю пробігу для перевірки не надано.
ГУ ДПС також зазначило, що надані позивачем до перевірки акти виконаних робіт не містять ідентифікуючих реквізитів щодо осіб, які їх склали. Зокрема, у зазначених документах відсутні: посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції; ПІБ посадових осіб, які складали акти здачі-прийняття робіт. 
Також з актів виконаних робіт неможливо встановити реальність та обсяг отриманих послуг (виконаних робіт), оскільки вони не містять детального переліку наданих послуг, конкретизації суті таких робіт (послуг), способу їх виконання та витраченого часу, а є лише загальний їх перелік (назва). Тобто акти виконаних робіт (наданих послуг) є узагальнюючими документами, вони не розкривають зміст та обсяг наданих послуг, що не дає можливості ідентифікувати, які саме послуги надавали та не дають змоги перевірити правильність формування ціни за послуги. Відсутність можливості ідентифікації послуги за змістом виключає можливість документального підтвердження економічної та ділової доцільності придбаних послуг, а відповідно і підтвердження, що отримані послуги використані в господарській діяльності.
Документів які б засвідчувати реальне споживання ТОВ «СОЛАР ОІЛ» оприбуткованих послуг у процесі провадження своєї діяльності (реалізації ПММ), тобто реальні обсяги виконаних ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , робіт з організації перевезення конкретної кількості за конкретно скоординованими логістичними шляхами, для перевірки не надано.
В ході розгляду справи встановлено про укладення позивачем 01.07.2021 договору №01/2021 про надання логістичних послуг із ФОП ОСОБА_1 та 21.02.2023 договору №1/23 про надання логістичних послуг із ФОП ОСОБА_2 ..
За поясненнями позивача, фактична природа послуг, що надавалися на користь ТОВ «СОЛАР ОІЛ» була різна, а саме:
ФОП ОСОБА_1 за договором від 01.07.2021 №01/2021 здійснювався підбір транспортних засобів; проводилось коригування маршрутів для зменшення витрат пального; забезпечувалось перевезення в дві сторони з товаром; здійснювався моніторинг митних пропускних пунктів для зменшення простоїв на пунктах пропуску; здійснювалися постійні калькуляційні дії пов`язані з розрахунком вартості кілометра пробігу і тонно-кілометрів транспортної роботи; вирішувались питання при потраплянні транспортних засобів в ДТП і їх заміна; коригувався час приймання транспортних засобів в зв`язку з ремонтними та відновлювальними роботами; здійснювався цілодобовий зв`язок з представниками ТОВ «СОЛАР ОІЛ», транспортними організаціями, водіями замовлених транспортних організацій, із вантажа-відправниками та вантажа-отримувачами.
ФОП ОСОБА_2 за договором від 21.02.2023 №1/23 надавались послуги: з логістики та управління внутрішніми, міжнародними та морськими перевезеннями; здійснення організації перевезення товарів, та майна всіма видами транспорту; з вантажно-розвантажувальним роботам, узгодження часу навантаження та часу розвантаження для мінімізації часу простою транспорту; з підбору потрібної кількість транспорту для перевезення; з вирішення питань під час перевезення, під час поломки транспорту, надзвичайних ситуацій, ДТП та інших ситуацій, які можуть виникнути під час перевезення вантажів; консультації з розробки логістичного проекту; з складання актів у випадках, передбачених чинним законодавством, вирішування претензійних питань; оброблення отриманих даних; пошук додаткових способів підвищення ефективності роботи підприємства і його прибутку; фрахтування транспорту на оптимальних умовах; скорочення і оптимізація витрат в транспортній логістиці; транспортні витрати і їх облік; роботи з розрахунку вартості кілометра пробігу і тонно-кілометрів транспортної роботи; контроль витрат ПММ, контроль пробігу.
До матеріалів справи позивачем надані детальні пояснення щодо надання послуг ФОП ОСОБА_1 /т.3, а.с.1-78/.
Так ФОП ОСОБА_1 зареєстрований з 25.01.2018 року за видами діяльності за КВЕД: 62.09 «Інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем», 52.29 «Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту», 45.20 «Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів», 45.31 «Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів», 33.12 «Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення», 47.99 «Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами», 46.90 «Неспеціалізована оптова торгівля», 45.32 «Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів», 47.91 «Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу інтернет», 63.11 «Оброблення даних, р: зміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність», 62.02 «Консультування з питань інформатизації».
ФОП ОСОБА_1 відповідає за організацію, координацію та контроль перевезення вантажів. із забезпеченням ефективного підбору відповідного транспортного засобу, оформлення документів для проїзду, як для міжнародного так і для внутрішнього перевезення, визначення маршруту для прибуття транспортного засобу до пункту навантаження, визначення маршруту для доставки вантажу від відправника до отримувача з дотриманням усіх вимог і термінів.
Для організації як міжнародних так і внутрішніх перевезень, контролює формування пакету необхідних документів на транспорт і водія, які треба надати для створення заявки вантажовідправника, зокрема: Свідоцтво ADR — підтвердження проходження водієм навчання з перевезення небезпечних вантажів; Закордонний паспорт водія (для міжнародних перевезень); Ведійське посвідчення, дійсне на відповідну категорію транспортного засобу; Код 95 — сертифікат, що підтверджує знання водієм вимог Європейського Союзу щодо перевезення небезпечних вантажів; Документи на транспортний засіб (тягач і причіп): Свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення небезпечних вантажів; - Документ про проходження технічного обслуговування (тягача та причепа) - підтвердження належного технічного стану транспорту.
Окремо пояснено про специфіку організації транспортних перевезень за межами України, що викликане різними законодавчими вимогами різних країн, що необхідно враховувати.
До матеріалів справи надані копії заявок на перевезення, товарно-транспортних накладних, СМR.
ТОВ «СОЛАР ОІЛ» до справи надані письмові пояснення щодо надання послуг ФОП ОСОБА_2 за договором №1/23 від 21.02.2023 про надання логістичних послуг відповідно до письмових і усних заявок ТОВ «СОЛАР ОІЛ» та згідно товарно-транспортних накладних, які вже співпрацювало з деякими перевізниками, зокрема складати графік руху на внутрішніх і міжнародних перевезеннях вантажів, зокрема палива автомобільним транспортним засобом, та надавати інші логістичні послуги.
Так, ФОП ОСОБА_2 03.02.2023 зареєстрований як фізична особа – підприємець, з основним видом діяльності за КВЕД: 62.09 інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем, додаткові 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення, 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів, 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів, 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу інтернет, 62.02 Консультування з питань інформатизації, 63.11 Оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність, 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту, 33.14 Ремонт і технічне обслуговування електричного устаткування.
За договором про надання логістичних послуг №1/23 від 21.02.2023 ФОП ОСОБА_2 надавав ТОВ «СОЛАР ОІЛ» послуги з логістики як, приклад, але не обмежуючись тільки цим, управління внутрішніми, міжнародними та морськими перевезеннями; здійснення організації перевезення товарів, та майна Замовника всіма видами транспорту; по вантажно-розвантажувальним роботам, наприклад, узгодження часу навантаження та часу розвантаження для мінімізації часу простою транспорту; по підбору потрібної кількість транспорту для перевезення; з вирішення питань під час перевезення, наприклад, під час поломки транспорту, надзвичайних ситуацій, ДТП та інших ситуацій які можуть виникнути під час перевезення вантажів; консультації з розробки логістичного проекту; складання актів у випадках, передбачених чинним законодавством, вирішувати претензійні питання; оброблення отриманих даних від клієнта; пошук додаткових способів підвищення ефективності роботи підприємства і його прибутку; фрахтування транспорту на оптимальних для замовника умовах; скорочення і оптимізація витрат в транспортній логістиці; транспортні витрати і їх облік; роботи; розрахунок вартості кілометра пробігу і тонно-кілометрів транспортної роботи; контроль витрат ПММ, контроль пробігу. 
Після отримання заявки в письмовому або в усному вигляді від ТОВ «СОЛАР ОІЛ» по телефону або у месенджері ФОП ОСОБА_2 з перевізником узгоджував відповідний автомобільний транспортний засіб і прізвище водія, з яким, в подальшому, протягом всього часу руху підтримував зв`язок, отримував необхідні документи, передавав ці дані ТОВ «СОЛАР ОІЛ» та складав графік руху від місця перевізника до пункту завантаження, від пункту завантаження та пункту розвантаження, при цьому могла відбуватися переадресація вантажу, і я знову складів новий графік руху.
Також, ФОП ОСОБА_2 надавав логістичні послуги ТОВ « СОЛАР ОІЛ» з міжнародних перевезень, там теж свої особливості розроблення графіку руху, проходження кордону та розмитнення вантажу і тут теж своя специфіка взаємодії як з водієм так і ТОВ «СОЛАОР ОІЛ», з митницею, митним брокером. I. 
В ході господарської діяльності від імені та в інтересах ТОВ «СОЛАР ОІЛ» надані логістичні послуги ТОВ «СОЛАР ОІЛ» (код ЄДРПОУ 40151529) у взаємовідносинах з перевізниками: ТОВ «КО ТРАНС»(код ЄДРПОУ 42780442), ТОВ «МТК ОІЛ»(код ЄДРПОУ 43876423) та з іншими перевізниками у 2023 році, як за письмовими так і на підставі усних заявок, ТТН.
До матеріалів справи надані копії заявок на перевезення, товарно-транспортних накладних, СМR. 
В ході розгляду справи ГУ ДПС наполягало на тому, що придбання позивачем послуг з логістики, організації та управління перевезеннями від ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 підтверджуються тільки актами виконаних робіт, в яких не розкрито зміст, час та місце наданих послуг, а також згідно яких перевезень (назва вантажу, перевізник та ін.) здійснювалась організація та управління ними (перевезеннями).
Інших документів, в т.ч. товаро-супроводжувальних документів, звітів щодо підтвердження фактичного надання послуг з логістики, організації та управління перевезеннями, документів по підтвердженню вантажно-розвантажувальних робіт, зокрема узгодження часу навантаження та часу розвантаження для мінімізації часу простою транспорту; підтверджуючи документи по підбору потрібної кількості транспорту для перевезення, що ідентифікує товар; документи на підтвердження розробки логістичного проекту з обробленими даними отриманими від клієнта; документи, що підтверджують фрахтування транспорту на оптимальних для замовника умовах; документи, що підтверджують вартість транспортних витрат і їх облік з урахуванням вартості кілометра пробігу і тонно-кілометрів транспортної роботи; документи по контролю витрат ПММ, контролю пробігу; для перевірки не надано.
Надані підприємством акти виконаних робіт не містять ідентифікуючих реквізитів щодо осіб, які їх склали. Зокрема, у зазначених документах відсутні: посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції; ПІБ посадових осіб, які складали акти здачі-прийняття робіт.
Також з актів виконаних робіт неможливо встановити реальність та обсяг отриманих послуг (виконаних робіт), оскільки вони не містять детального переліку наданих послуг, конкретизації суті таких робіт (послуг), способу їх виконання та витраченого часу, а є лише загальний їх перелік (назва). Тобто акти виконаних робіт (наданих послуг) є узагальнюючими документами, вони не розкривають зміст та обсяг наданих послуг, що не дає можливості ідентифікувати, які саме послуги надавали та не дають змоги перевірити правильність формування ціни за послуги. Відсутність можливості ідентифікації послуги за змістом виключає можливість документального підтвердження економічної та ділової доцільності придбаних послуг, а відповідно і підтвердження, що отримані послуги використані в господарській діяльності.
Суд зазначає, що наведені посилання відповідача на відсутність деталізації актів або ресурсів не спростовує досягнення господарського результату та не доводить безтоварність операцій. 
Твердження ГУ ДПС про обов`язковість визначення в актах виконаних робіт наведеного переліку інформації не обґрунтоване вимогами нормативно-правових актів.
До матеріалів справи надана вичерпна інформація, відображена в заявках про надання логістичних послуг, щодо:
- дати відвантаження;
- найменування товарів, кількості у відповідних одиницях виміру товару, із визначенням кількості місць, кількості і номерів секцій, об`єму в літрах; 
- номерів транспортних засобів, марки, моделі, типу автомобілів, причепів, із визначенням габаритними розмірами транспорту, маси;
- прізвище, ім`я, по батькові водіїв, паспортних даних, номерів телефонів, даних посвідчень водія, довіреностей;
- вантажовідправника, автомобільного підприємства, замовника перевезень.
Товарно-транспортні накладні містять всі, визначені чинним законодавством дані, а саме: Загальна інформація: Номер та дата складання. 
Інформація про учасників перевезення: Повна назва та адреси вантажовідправника, вантажоодержувача та автомобільного перевізника.
Відомості про автомобіль: марка, модель, державний номерний знак тягача та причепа, а також параметри: довжина, ширина, висота, маса брутто.
Відомості про вантаж: назва товару, кількість, тип пакування (палети, ящики), вага (нетто/брутто), вартість (за потреби).
Інформація про водія: прізвище, ім`я, по батькові та номер водійського посвідчення.
Відомості про пункти навантаження/розвантаження: адреси місць, звідки вантаж забрали та куди доставили.
Підписи та печатки вантажовідправника, водія, що прийняв вантаж, та вантажоодержувача. Важливі нюанси:
Так само, до справи надані копії належним чином оформлених товарно-транспортних накладних в міжнародних перевезеннях (СМR). 
При оцінці достатності зазначених в актах надання послуг та актах приймання-передачі виконаних робіт відомостей щодо змісту і обсягу господарських операцій суд враховує правові висновки Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах від 19.04.2019 у справі №826/1392/17, від 12.02.2020 у справі №813/3577/13-а, від 20.03.2020 у справі №560/3956/18, від 02.04.2020 у справі №160/93/19, від 02.07.2020 у справі №560/711/19, від 04.07.2023 у справі №380/905/21. У зазначених рішеннях Верховний Суд виходив із того, що незаповнення у первинних облікових документах окремих позицій, які не впливають на зміст господарської операції, відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг, а так само відтворення в актах виконаних робіт (наданих послуг) однакового чи узагальненого переліку послуг не перешкоджає прийняттю таких документів до бухгалтерського та податкового обліку і саме по собі не є свідченням відсутності господарської операції. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені.
Крім того, відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 05.03.2021 у справі №П/811/1228/17, при вирішенні податкових спорів підлягає врахуванню презумпція добросовісності платника податків, за якою передбачається економічна виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, а також достовірність відомостей, відображених у бухгалтерській та податковій звітності такого платника.
Також суд враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 10.03.2021 у справі №607/11746/17, відповідно до якого з урахуванням принципів цивільного права, зокрема добросовісності, справедливості та розумності, сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) мають тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності.
Контролюючий орган, у свою чергу, повинен навести переконливі доводи, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені первинними документами, а також надати докази на підтвердження того, що відомості, які містяться в таких документах, є неповними, недостовірними та/або суперечливими.
Верховний Суд у постановах від 27.06.2023 у справі №818/1407/16, від 26.12.2023 у справах №820/6523/17 та №820/6466/17 не прийняв до уваги посилання податкового органу на окремі недоліки в оформленні первинних документів платника податків, зазначивши, що формальні недоліки в первинних документах повинні оцінюватися в сукупності з іншими обставинами справи, а перевагу необхідно надавати реальності здійснення господарської операції та її економічному змісту. При цьому первинні документи підлягають оцінці з урахуванням специфіки кожної господарської операції, зокрема умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг чи робіт, що надаються. Сама по собі наявність або відсутність окремих документів, так само як і помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.
Аналогічно Верховний Суд у своїх постановах, зокрема від 10.05.2018 у справі №820/1763/16, від 21.02.2023 у справі №820/4281/18, від 12.04.2023 у справі №160/5065/20, від 28.06.2023 у справі №160/17647/21, виходив із того, що законодавством не встановлено конкретного вичерпного переліку первинних документів, складенням яких обов`язково мають опосередковуватися господарські операції, у тому числі щодо надання послуг. Визначальним критерієм є забезпечення підтвердження фактичного надання конкретних послуг на підставі наявних документів.
Ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлено. Водночас умовою належного документального підтвердження надання послуг є можливість зробити обґрунтований висновок про те, що витрати фактично понесені, а послуги надані (виконані фактично). Для цього первинні документи мають у сукупності містити достатній обсяг інформації щодо змісту та суті наданих послуг, дозволяти ідентифікувати осіб, які брали участь у господарській операції, та підтверджувати її господарську доцільність і спрямованість на досягнення економічного ефекту. 
Документальні письмові докази, які надані до матеріалів справи, надають можливості визначити які саме витрати понесені, за якими саме послугами, дозволяють визначити об`єм, вид, вартість цих послуг та осіб, що приймали участь у їх наданні.
В ході розгляду справи відповідач в спростування отримання послуг за договорами про надання послуг із ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 вказував на наявність прямих договорів перевезення, укладених позивачем із ТОВ «КО ТРАНС», що на переконання відповідача виключає додаткове отримання логістичних послуг від ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 ..
ТОВ «КО ТРАНС» листом від 12.11.2024 повідомило, що відповідно до штатного розкладу товариства, починаючи з моменту створення до сьогодні не було посади логіста. ТОВ «СОЛАР ОІЛ» є одним із ключових контрагентів яким ТОВ «КО ТРАНС» надає транспортні послуги, але є багато інших контрагентів, яким надаються транспортні послуги. Відповідно до договору №01/07/2022 підписаного між ТОВ «КО ТРАНС» та ТОВ «СОЛАР ОІЛ» підприємство не надає логістичних послуг, а надає лише транспортні засоби під завантаження та розвантаження, відповідає за схоронність вантажу.
За поясненнями ТОВ «СОЛАР ОІЛ» з моменту заснування і по даний час, в штатному розкладі відсутня посада логіста. Під час співпраці з ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , позивач отримав економічну вигоду в даній співпраці, а саме, після підписання договорів про надання логістичних послуг підприємство почало перевозити набагато більше нафтопродуктів, в зв`язку з чим було сплачено більше податків та зборів, оскільки найманий транспорт працював без простоїв, їздив в дві сторони з вантажем, контролювався час прибуття на завантаження та розвантаження, для зменшення часу простою та ефективного використанню робочого часу водія, контролювалися витрати пального, були швидкі вирішення питань стосовно несправності транспортних засобів та при потраплянні їх в ДТП, що впливало ефективно на виконання термінів з поставки нафтопродуктів.
Наданими до матеріалів справи письмовими доказами отримання позивачем логістичних послуг спростовані твердження відповідача про відсутність в документах усіх обов`язкових реквізитів. Зокрема, з наданих документів можливо достовірно встановити суть та обсяг отриманих послуг (де, коли, у який період, у яких обсягах отримано послуги). Зміст наданих ТОВ «СОЛАР ОІЛ» документів, та викладена в них інформація вказують на те, що вони були складені у зв`язку з господарськими операціями, які фактично здійснювалися саме ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 .
Суд наголошує, що відповідачем в ході розгляду справи не доведені обставини неможливості виконання контрагентами позивача логістичних послуг, не зазначалось про їх ризиковість чи наявність інформації, що дозволяє зробити висновки про нереальність господарських операцій, не доведено наявності узгодженості дій позивача з такими контрагентами або його обізнаності щодо можливих порушень податкового законодавства з їх боку. 
Відповідачем не наведено належного і достатнього співвіднесення відомостей про нереальність господарських операцій із конкретними первинними документами позивача та конкретними господарськими операціями, які стали підставою для формування витрат ТОВ «СОЛАР ОІЛ».
Верховний Суд, зокрема, у постановах від 21.08.2024 у справі №824/995/19-а, від 15.02.2023 у справі №420/2114/22 та від 11.11.2021 у справі №420/1878/19 зазначив, що детальне відображення в акті перевірки змісту виявлених порушень є обов`язковою умовою для подальшого прийняття контролюючим органом рішень про визначення податкових зобов`язань та застосування відповідних наслідків, а також слугує гарантією дотримання прав платника податків. Факти порушень, які не зафіксовані в акті перевірки належним чином, не можуть бути покладені в основу притягнення платника податків до відповідальності.
За встановлення описаного, ГУ ДПС прийняте податкове повідомлення-рішення від 28.06.2024 №00095820701 яким ТОВ «СОЛАР ОІЛ» збільшена сума грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 3310789,00 грн, застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 827697,25 грн, щодо якого суд доходить висновку про його протиправність і, відповідно, наявності підстав для його скасування.
ГУ ДПС, в ході проведення перевірки встановлено про заниження ТОВ «СОЛАР ОІЛ» податкового зобов`язання на суму 115377,00 грн за червень 2022 року, внаслідок не нарахування, а відповідно і не відображення по рядку 4 Декларації, податку на додану вартість від суми нестачі ТМЦ - дизельного палива в кількості 23,789 тн, що зафіксована проведеною інвентаризацією, зокрема, за даними наведеними у інвентаризаційному описі №6 та протоколі інвентаризаційної комісії від 01 січня 2024, яка проведена згідно розпорядчого документа наказу керівника ТОВ «СОЛАР ОІЛ» №24/11-1 від 24.11.2023, де зафіксовано нестачу активів підприємства, які обліковувались на рахунку 281 «Товари на складі» (паливо дизельне в цистерні ВІ 6382 ХК в кількості 23,789 тон вартістю 24250,00 грн на суму 576883,25 грн).
Причина виникнення нестачі пов`язана з втратою дизпалива, переданого на відповідальне зберігання іншому суб`єкту господарювання, а саме ТОВ «НАФТОВА КОМПАНІЯ «ТРЕЙД-НК», пн 41198065 за адресою м.Миколаїв, вул. Айвазовського,15А, згідно акту приймання-передачі від 13.12.2021, яке було вилученого правоохоронними органами майна, що засвідчено витягом з Єдиного Реєстру Досудових Розслідувань від 28.06.2022 (номер кримінального провадження:12022152050000555).
Так, позивач пояснив, що 10.12.2021 ТОВ «СОЛАР ОІЛ» замовило перевезення дизельного палива у ТОВ «KO ТРАНС». На підставі замовлення було завантажено автопоїзд DAF д.н. НОМЕР_1 з напівпричепом д.н. НОМЕР_2 на підприємстві ПАТ «УКРТАТНАФТА» в загальній кількості 24380 кг. 12.21.2021 року на автомобільній дорозі М14 «Одеса- Мелітополь» 158 км, автопоїзд було зупинено працівниками поліції м. Миколаївської області та працівниками управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області, в наслідок чого автопоїзд з дизельним пальним в кількості 23789 кг було передано на відповідальне зберігання суб`єкту господарювання ТОВ «НАФТОВА КОМПАНІЯ «ТРЕЙД-НК». 24.03.2022 під час забирання автопоїзду стало відомо, що дизельне пальне було злито.
03 червня 2022 року суддею Жовтневого районного суду Миколаївської області Полішко В.В. винесено постанову відповідно до якої вилучені для тимчасового зберігання речі, які 13 грудня 2021 передані на зберігання до ТОВ «НАФТОВА КОМПАНІЯ «ТРЕЙД- НК», а саме: транспортний засіб автомобіль DAF, р.н. НОМЕР_1 , з напівпричепом MERCERON, р.н. НОМЕР_2 , завантажений дизельним паливом в кількості 23789кг, вирішено повернути власнику, а у разі неможливості повернення майна, повернути його вартість.
28.06.2022 слідчим відділу поліції №3 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Герасько А.Р. було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження №12022152050000555 за частиною першою статті 388 Кримінального кодексу України. 
На даний час встановлюються відповідальні особи які дали розпорядження на злиття дизельного палива. Після встановлення відповідальних осіб буде виставлена вимога в повернені вартості дизельного палива.
Вказані обставини сторонами не заперечуються.
ГУ ДПС наполягає на обставинах невикористання у господарській діяльності ТОВ «СОЛАР ОІЛ» товару на суму 576883,25 грн, що зволікає нарахування сум податку на додану вартість по таких операціях, адже згідно із пунктом 198.5 статті 198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними / виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
За відсутності реєстрації в ЄРПН податкової накладної, оформленої за результатами обліку нестачі ТМЦ (дизельного палива в кількості 23,789 тон) ГУ ДПС до ТОВ «СОЛАР ОІЛ» застосовані штрафні (фінансові) санкції за платежем податок на додану вартість в сумі 3400,00 грн.
Згідно з пунктом 189.9 статті 189 ПК України у разі, якщо основні виробничі або невиробничі засоби ліквідуються за самостійним рішенням платника податку, така ліквідація для цілей оподаткування розглядається як постачання таких основних виробничих або невиробничих засобів за звичайними цінами, але не нижче балансової вартості на момент ліквідації.
Відповідно до частини 2 пункту 189.9 статті 189 ПК України норма цього пункту не поширюється на випадки, коли основні виробничі або невиробничі засоби ліквідуються у зв`язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення основних виробничих або невиробничих засобів, що підтверджується відповідно до законодавства або коли платник податку подає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення основних виробничих або невиробничих засобів у інший спосіб, внаслідок чого вони не можуть використовуватися за первісним призначенням.
Згідно з підпунктом 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 ПК України не є постачанням товарів випадки, коли основні виробничі засоби або невиробничі засоби ліквідуються у зв`язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, а також в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення необоротних активів, або коли платник податку надає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення необоротних активів в інший спосіб, внаслідок чого необоротний актив не може використовуватися за первісним призначенням.
Таким чином, підставою для застосування вимог частини 2 пункту 189.9 статті 189 ПКУ стосовно ненарахування податкових зобов`язань при ліквідації основних засобів є причина їх ліквідації, зокрема знищення або зруйнування основних засобів внаслідок дії обставин непереборної сили, або коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення основних засобів, за умови підтвердження таких обставин відповідно до законодавства.
Стосовно документів, що підтверджують ліквідацію, знищення, розібрання або перетворення основного засобу у випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, то їх перелік залежить від самої причини ліквідації.
При цьому застосування вимог частини 2 пункту 189.9 статті 189 ПКУ стосовно ненарахування податкових зобов`язань при ліквідації основних засобів може здійснюватися лише за умови наявності на момент такої ліквідації відповідного документального підтвердження, передбаченого вказаним пунктом.
ТОВ «СОЛАР ОІЛ» до матеріалів справи надана інформація із документальним підтвердження виникнення обставин, що не залежали від позивача і призвели до ліквідації товарно-матеріальних цінностей. Так, у справі наявні копії акту приймання- передачі вилученого майна на відповідальне зберігання від 13.12.2021, постанови Жовтневого районного суду Миколаївської області від 03.06.2022 відповідно до якої вирішено вилучені для тимчасового зберігання речі, які 13 грудня 2021 передані на зберігання до ТОВ «НАФТОВА КОМПАНІЯ «ТРЕЙД- НК», а саме: транспортний засіб автомобіль DAF, р.н. НОМЕР_1 , з напівпричепом MERCERON, р.н. НОМЕР_2 , завантажений дизельним паливом в кількості 23789кг, вирішено повернути власнику, а у разі неможливості повернення майна, повернути його вартість та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про реєстрацію кримінального провадження 28.06.2022 №12022152050000556.
За вказаного, суд доходить висновку про відсутність підстав в ТОВ «СОЛАР ОІЛ» для оприбуткування операції з постачання товарно-матеріальних цінностей на суму 576883,25 грн згідно з пунктом 189.9 статті 189 ПК України коли основні виробничі або невиробничі засоби ліквідуються за самостійним рішенням платника податку і така ліквідація для цілей оподаткування розглядається як постачання таких основних виробничих або невиробничих засобів за звичайними цінами, але не нижче балансової вартості на момент ліквідації.
Суд враховує що відповідно до частини 2 пункту 189.9 статті 189 ПК України норма цього пункту не поширюється на випадки, коли основні виробничі або невиробничі засоби ліквідуються у зв`язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення основних виробничих або невиробничих засобів, що підтверджується відповідно до законодавства або коли платник податку подає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення основних виробничих або невиробничих засобів у інший спосіб, внаслідок чого вони не можуть використовуватися за первісним призначенням.
З урахуванням висновку про відсутність обов`язку оподаткування ТОВ «СОЛАР ОІЛ» податком на додану вартість суму нестачі ТМЦ - дизельного палива в кількості 23,789 тн, що зафіксована у інвентаризаційному описі №6 та протоколі інвентаризаційної комісії від 01 січня 2024, обліковувалась на рахунку 281 «Товари на складі» (паливо дизельне в цистерні ВІ 6382 ХК в кількості 23,789 тон вартістю 24250,00 грн на суму 576883,25 грн, суд доходить висновку про відсутність обов`язку складення та подання на реєстрації до ЄРПН зведеної податкової накладної за такої операції.
За вказаного, податкові повідомлення-рішення від 28.06.2024 №00095840701, яким ТОВ «СОЛАР ОІЛ» збільшена сума грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 115377,00 грн та застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 28844,25 грн та від 28.06.2024 №00095850701, яким до ТОВ «СОЛАР ОІЛ» застосовані штрафні (фінансові) санкції за платежем податок на додану вартість в сумі 3400,00 грн є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
В даній справі відповідач не надав суду належних і допустимих доказів правомірності своїх рішень від 28.06.2024 №00095820701, №00095840701, №00095850701 та довів законність та обґрунтованість рішення від 28.06.2024 №00095860701.
З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги ТОВ «СОЛАР ОІЛ» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень ГУ ДПС підлягають частковому задоволенню.
Згідно з ч. 1, 3ст. 139 КАС Українипри задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цьогоКодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Згідно ч. 1ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до п. 1 ч. 3ст. 4 Закону України "Про судовий збір"(в редакції чинній на час подання адміністративного позову), за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено у розмірі 3028,00 грн.
Враховуючи те, що позов задоволено частково в частині 4286107,50 грн, то відповідно розмір судового збору за подачу позову складає 64291,61 грн. (4286107,50 грн. х 1,5 %), разом з тим, з урахуванням п. 1 ч. 3 ст. 4 судовий збір має складати не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому складає 30280 грн. 00 коп.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню частково, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 30280,00 грн стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Вирішуючи питання про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Полтавській області витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12112,00 грн, суд враховує наступне.
Частинами першою та третьою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин другої - п`ятої статті 134 вказаного Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною першою статті 138 КАС України передбачено, що розмір витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою справи до розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Згідно з частинами першою та дев`ятою статті 139 згаданого Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт.
На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у сумі 12112,00 грн позивачем надано до суду копії договору про надання правової допомоги №11072024 від 11.07.2024 року, рахунку №17/07 від 17.07.2024; ордеру та акту про надання правничої допомоги від 17.07.2024 за яким адвокатом проведена зустріч, складений адміністративний позов, сформовані реквізити для сплати судового збору. За такі послуги витрати на правничу допомогу є неспівмірними та завищеними, а відтак підлягають зменшенню.
Беручи до уваги висновок суду про часткове задоволення позову, витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у сумі 5000,00 грн.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, 

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ОІЛ" (вул. Благодатна, буд. 8, оф. 1, с. Піщане, Полтавська область, 39701, код ЄДРПОУ 40151529) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, код ЄДРПОУ ВП 44057192) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 28.06.2024 №00095820701, №00095840701, №00095850701.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ОІЛ" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 30280,00 грн (тридцять тисяч двісті вісімдесят гривень), витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повне рішення складено 27 квітня 2026 року.

Головуючий суддя	 	Н.Ю. Алєксєєва