Справа № 523/9947/26
Номер провадження 3/523/2207/26
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2026 року          м.Одеса
Суддя Пересипського районного суду міста Одеси Шурупов В.В., за участю секретаря судового засідання Подуфалової А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали об`єднаної справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ст.ст.122-4, 124 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді від 09.06.2026 року, матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ст.ст.122-4, 124 КУпАП, відповідно, об`єднані в порядку ст.36 цього ж Кодексу в одне провадження. 
Відповідно з наданими до суду матеріалами об`єднаної справи, 14.04.2026 року о 08:30 годині, ОСОБА_1 , будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності ч.2 ст.126 КУпАП, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2103», номерний знак НОМЕР_1 , біля будинку №253 по вул.Миколаївська дорога в м.Одесі, не маючи права керування транспортними засобами, тобто не отримував посвідчення водія, що вчинено повторно протягом року, а не витримавши безпечної дистанції, здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «BMW X1», номерний знак НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_2 , після чого залишив місце такої пригоди, чим порушив п.13.1 «Правил дорожнього руху». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складення 06.05.2026 року відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення та про розгляд справ 08.06.2026 року в Пересипському районному суді м.Одеси, що засвідчено його підписом у таких протоколах, а також належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справ судовими повістками (а.с.10, 30, 50), в зазначене судове засідання не з`явився, про поважність причин неявки до суду не повідомив та з будь-якими клопотаннями чи заявами, в тому числі й про відкладення судового засідання, до суду не звертався.
Внаслідок означених обставин неявки ОСОБА_1 до суду, а також ураховуючи відсутність у ст.268 КУпАП законодавчо встановлених приписів щодо обов`язкової участі особи, яка притягається до відповідальності за ч.5 ст.126, ст.ст.122-4, 124 означеного Кодексу, суддя вважає, що в межах розгляду конкретної адміністративної справи, були створені достатні умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя та приймаючи до уваги те, що вказана особа, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, протягом тривалого часу станом такого розгляду не цікавився, суд оцінює таку поведінку вказаної особи, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді першої інстанції та спроби затягування такого розгляду, що у свою чергу сприймається як намагання ухилитись від відповідальності за вчинене та має ознаки зловживання зазначеною особою своїми правами.
Наведене узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголосив на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.
Завданнями Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).
Враховуючи принцип судочинства, який закріплений у практиці Європейського суду з прав людини та яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи те, що ОСОБА_1 був повідомленим про розгляд справи в суді, при цьому, у разі неможливості особисто брати участь в судових засіданнях не забезпечив присутність свого захисника та своїм правом на подачу до суду письмових пояснень чи заперечень по справі не скористався, суддя, з огляду на вимоги ч.1 ст.268 КУпАП, вирішив розглянути справу за відсутності цієї особи та на підставі наданих до суду матеріалів (після відновлення електропостачання в приміщенні суду).
Вивчивши матеріали об`єднаної справи, суддею встановлено, що винність ОСОБА_1 в порушенні п.п.2.1а, 2.10а, 13.1 «Правил дорожнього руху» повністю доказана та підтверджується дослідженими матеріалами об`єднаної справи про адміністративні правопорушення, а саме:
- протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №№658721, 658700, 658710 від 06.05.2026 року, в яких наведені обставини порушення водієм  ОСОБА_1  приписів п.п.2.1а, 2.10а, 13.1 «Правил дорожнього руху», за що він притягається до відповідальності за ч.5 ст.126, ст.ст.122-4, 124 КУпАП, підписаними останнім без будь-яких зауважень чи заперечень (а.с.1, 14, 34);
- довідкою УПП, згідно якої станом на 06.05.2026 року ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія (а.с.3);
- довідкою УПП в Одеській області від 06.05.2026 року про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , відповідно до якої останній протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП (постанова Пересипського районного суду м.Одеси від 11.09.2025 року у справі №523/12418/25), застосовано адміністративне стягнення у вигляді попередження (а.с.4);
- постановою Пересипського районного суду м.Одеси від 11.09.2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП (справа №523/12418/25) (а.с.5);
- поясненнями ОСОБА_1 від 06.05.2026 року, згідно з якими останній керування 14.04.2026 року транспортним засобом, вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а також залишення місця такої пригоди не заперечував (а.с.6, 27, 47). 
- результатами відтворення під час вивчення матеріалів справи відеозаписів з портативного відеореєстратора (а.с.7);
- рапортом інспектора УПП в Одеській області Літвінової Н. від 14.04.2026 року, з якого вбачається, що прибувши того дня на виклик щодо дорожньо-транспортної пригоди без травмованих, на місці події було виявлено водія транспортного засобу марки «BMW X1», номерний знак НОМЕР_2 , яка розповіла про обставини ДТП з водієм транспортним засобом марки «ВАЗ» синього кольору з номерним знаком НОМЕР_1 (а.с.16, 36);
- схемою місця дорожньо-транспортної події від 14.04.2026 року, відповідно до якої зафіксована дорожня обстановка, місце зіткнення, розташування транспортного засобу марки «BMW X1», а також описані отримані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди механічні пошкодження вказаного транспортного засобу (а.с.17, 37);
- поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 14.04.2026 року, в яких викладені обставини дорожньо-транспортної пригоди за участю керованого нею автомобіля та транспортного засобу марки «ВАЗ» синього кольору з номерним знак НОМЕР_1 , який поїхав з місця такої пригоди (а.с.18, 38).
У протоколах про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №№658721, 658700, 658710 від 06.05.2026 року у графі 7 зазначено транспортний засіб, з яким здійснено зіткнення - «BMW X1», номерний знак НОМЕР_3 , втім з інших матеріалів справи (зокрема, схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, пояснень потерпілої ОСОБА_2 ) вбачається, що номерний знак вказаного автомобіля – НОМЕР_2 , у зв`язку з чим наведені обставини підлягають корегуванню.
При цьому, суддя ураховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 02.10.2024 року (по справі №120/12494/23), за яким формальні недоліки фіксації правопорушення, за загальним правилом, не можуть бути підставою для звільнення правопорушника від відповідальності, передбаченої законом та спрямованої на захист важливого суспільного інтересу.
Згідно з ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За ст.252 вказаного Кодексу, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Разом із тим, п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР). 
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Вимогами п.2.1.а Правил дорожнього руху України регламентовано, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
За п.п.13.1, 2.10а цих же Правил, визначено, що залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу водій повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу, а у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатись на місці пригоди.
Частиною 5 ст.126 КУпАП регламентовано, що повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, чи керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, або керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Відповідно до ст.122-4 КУпАП, залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Статтею 124 КУпАП встановлено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Наряду з викладеним, в силу положень ст.12 вказаного Кодексу, адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку, а за ч.2 ст.13 означеного Кодексу, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративного правопорушення, передбаченого, зокрема, ст.ст.121-127 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. 
Положення статті 36 означеного Кодексу регламентують, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо, а якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Вирішуючи питання щодо накладення на ОСОБА_1 додаткового адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, суддя враховує ст.ст.28, 311 КУпАП, за якими оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета, а постанова про оплатне вилучення такого предмету виконується державним виконавцем.
Як вбачається з матеріалів об`єднаної справи, транспортний засіб марки «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , належить іншій особі, що унеможливлює в даному випадку накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.
В силу положень ст.ст.12-13, 33, 36 КУпАП, при визначенні міри адміністративного стягнення, суддя враховує характер та обставини інкримінованих ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, їх кількість, а також ступінь вини, особу та вік останнього, приймаючи до уваги мету адміністративного стягнення, передбачену ст.23 зазначеного Кодексу, суддя доходить висновку про те, що з метою виправлення й попередження нових правопорушень, до цієї особи єдиним можливим є застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.
Утім, вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, незважаючи на неотримання останнім посвідчення водія у встановленому законом порядку (довідка УПП - а.с.3), суддя ураховує висновки Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі №702/301/20 (постанова від 04.09.2023 року).
Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст.1, 7, 9, 12-13, 23, 27, 33, 36, 40-1, 122-4, 124, 126, 256, 268, 276-280, 283 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Накласти на  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ст.ст.122-4, 124 КУпАП, адміністративне стягнення:
- за ч.5 ст.126 КУпАП - у вигляді штрафу на користь держави, у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу;
- за ст.122-4 КУпАП – у вигляді штрафу на користь держави, у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень;
- за ст.124 КУпАП - у вигляді штрафу на користь держави, у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
На підставі ст.36 КУпАП, остаточно призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави, у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
На підставі ст.40-1 КУпАП, стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 665,60 гривень на користь Держави в особі Державної судової адміністрації України, код ЄДРПОУ 26255795 (00020, м.Київ, вул.Липська 18/5).
Копію постанови направити для виконання ОСОБА_1 , для відома до УПП в Одеській області ДПП Національної поліції України та ОСОБА_2 , а також надати іншим заінтересованим особам.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.
Суддя: В.В. Шурупов