Справа № 458/690/25
1-кп/458/26/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2026 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 
а також сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
обвинуваченого ОСОБА_5 , 
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 
потерпілої особи, цивільного позивача Боринської селищної ради 
Самбірського району 
Львівської області 
представник ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка кримінальне провадження № 12022141290000681 від 16.12.2022 про обвинувачення 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Либохора Турківського району Львівської області, народився та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працює, з професійно-технічною освітою, неодруженого, є опікуном недієздатної особи, перебуває на військовому обліку, раніше несудимий
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 246 КК України,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 15.12.2022, приблизно в період з 14:00 год по 15:10 год, з метою незаконної порубки дерев, будучи в лісовому масиві обходу № 4, кварталу №29, виділу № 37 Либохорівського лісництва Національного природного парку «Бойківщина», який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 4625584900:05:000:0040 (землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення), що знаходиться на території Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області і відноситься до природно-заповідного фонду, не маючи спеціального дозволу для використання лісових ресурсів, умисно, з корисливих мотивів, незаконно зрізав бензопилою марки «STIHL», шляхом відокремлення стовбура від кореня, два сироростучі дерева породи «Бук», загальною кубомасою 1,69 куб.м, чим завдав матеріальну шкоду інтересам держави розміром 223597,00 грн, яка у шістдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що спричинило тяжкі наслідки. 
Окрім того, ОСОБА_5 , 15.12.2022, приблизно в період з 15:10 год по 15:20 год, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою перевезення незаконно зрубаних дерев породи «Бук», за допомогою кінної підводи, реалізуючи єдиний злочинний намір, не маючи спеціального дозволу для використання лісових ресурсів, перебуваючи у виділі № 37, кварталу №29, обходу № 4 Либохорівського лісництва Національного природного парку «Бойківщина», який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 4625584900:05:000:0040 (землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення), територія якого відноситься до природно – заповідного фонду, відтягнув конем більший стовбур дерева породи «Бук» та прилаштував для погрузи на кінну підводу, однак був виявлений працівником лісової охорони НПП «Бойківщина», у зв`язку з чим, з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для перевезення незаконно зрубаних дерев.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно з вимогами ст. 337 КПК України.
У судовому засіданні під час допиту обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав частково. Пояснив, що в грудні 2022 року, можливо і 15.12.2022 о 14-15 год., поїхав конем з санами у ліс, 4 км. від місця його проживання шукати деревину, яку повалив вітер, на дрова для мами. Від народження проживає в с.Либохора, фактично проживає в будинку мами, оскільки за місцем реєстрації робить ремонт у будинку. Завжди будинок опалювали деревиною, яку купували, шукали по лісу, виписували, коли були рубки по лісу, але наскільки йому відомо, на той період рубки не проводилися. Йому не було відомо, що це територія національного пару, жодного знаку не було. За допомогу коня й саней мав намір привезти деревину на дрова додому. Використовував коня, який після смерті батька перейшов у спадкування мамі, мама вже його продала, мав ще сокиру, сани, призначенні щоб дерево перевозити, ланцюг-цепку, це все є батьківським майном, тобто все належить мамі. Вказав, що дерева він не пиляв, так, як вони були вже спиляні. Коли їхав по дорозі зрозумів, що зрубані дерева будуть заважати йому проїхати, тому вирішив відтягнути їх. Бачив пеньок, гілки від дерев були біля дерев, дерево було готове, порізане, хтось підготував його для вивезення, не знає хто. Фактично дерево розвернув, протягнув приблизно на відстань до 5 метрів, щоб проїхати далі. Деревину кінь сам не міг відтягнути, тому він перевернув сани, щоб підвантажити на них деревину, а тоді надійшов лісничий і почав знімати на відео. Зазначив, що крім нього і лісі були ще інші люди, які також з допомогою коней шукають деревину на дрова, проте напевно іншим людям ця деревина не заважала проїзду. 
На запитання прокурора чи мав бензопилу пояснив, що бензопилу не мав, зазвичай бензопилу позичає у сусідів, чия бензопила, згідно відеофіксації лісопорушення він не знає, напевно хтось залишив, але коли прийшов лісник і почався конфлікт, він забрав бензопилу, брав все що бачив. Де зараз бензопила не знає, можливо тоді по дорозі загубив її. Вказав, що був сам, зафіксована на відеофіксації лісопорушення особа, яка тримала коня йому невідома. Цивільний позов не визнає.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні вказав, що належними та допустимими доказами стороною обвинувачення не доведено вину ОСОБА_5 , зокрема, що саме він здійснив порубку дерев, відсутні докази щодо факту завантаження деревини обвинуваченим, ні початок руху відповідного транспорту, а також причини, які перешкоджали здійснити таке перевезення. Зазначив, що у висновку експерта від 22.02.2024 вказано, що категорія лісосмуги, де відбувалися події незаконної рубки не належить до природно-заповітного фонду, вважає, що експерт вийшов за межі наданих йому завдань, що свідчить про недопустимість зазначеного експертного висновку. Вказав, що на час вчинення кримінального правопорушення земельна ділянка, на якій вчинено правопорушення не належала до земель природно-заповітного фонду. До цивільного позову не було додано еколого-економічної оцінки, тому відсутні підстави для його задоволення. 
Представник потерпілого особи Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області у судовому засіданні пояснив, що вказані правопорушення були вчиненні обвинуваченим на території Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, що входить до території природно-заповітного фонду. Внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілій особі заподіяно шкоду у розмірі 223597 грн, що підтверджується розрахунковою довідкою НПП «Бойківщина» та відповідним висновком експерта. 
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що в той час працював в.о. лісничого Либохорівського лісництва НПП «Бойківщина», 15.12.2022 в обідню пору дня обходив територію національного парку 29 квартал Либохорівського лісництва, який належить до природно-заповідного фонду НПП «Бойківщина», почув, що працює бензопила і падає дерево, пішов у тому напрямку. Коли прийшов на те місце, побачив, що дерево «Бук» впало, а ОСОБА_5 допилював його бензопилою «STIHL», був один великий пеньок і біля нього поруч ще інший пеньок. Було спиляно два дерева бензопилою. Представився й почав з`ясовувати на якій підставі рубають дерева, однак ОСОБА_5 почав агресивно до нього кричати, що це не його справа й продовжував завантажувати дерево на сани. На місці був ще один чоловік, який тримав коня, ходив собі вільно, але він нічого не говорив, не втручався в суперечку. Спочатку перевірив обстановку, чи нема когось іншого, щоб часом ніхто не накинувся на нього, а тоді почав знімати відео події на службовий мобільний телефон й викликав поліцію. ОСОБА_5 та інша особа під час конфлікту хотіли завантажити деревину на сани (деревину порізали на частини), оскільки ОСОБА_5 розвернув деревину грубшим кінцем до саней, які були запряжені до коня, біля коня стояла та інша особа, проте він не дозволив їм це зробити. ОСОБА_5 з іншим чоловіком запрягли коня в сани і поїхали в невідомому напрямку. Коли показав відеофіксацію лісопорушення, працівники лісництва вказали, що порушником є ОСОБА_5 . Наступного дня склали довідку про розмір збитків. Підтвердив, що усі відповідні документи, якими підтверджуються обставини правопорушення складено та підписано ним особисто.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , староста Старостинського округу № 14 Боринської селищної ради показав, що до нього прийшли працівники поліції й запитали чи йому відомо про лісопорушення й пред`явили фото, про лісопорушення йому на той час нічого не було відомо, при цьому, на пред`явленому фото був громадянин ОСОБА_10 , який є рідним братом обвинуваченого ОСОБА_11 . 
Відповідно до положень ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Незважаючи на те, що обвинувачений свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень визнав частково, його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 246 КК України повністю підтверджується в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні, а саме:
- показами свідка ОСОБА_8 , який показав, що в грудні 2022 року він працював в. о. лісничого Либохорівського лісництва НПП «Бойківщина» та відповідав за охорону лісу від самовільної рубки. 15.12.2022 в обідню пору дня під час обходу території національного парку квартал 29 виділ 37 Либохорівського лісництва, який належить до природно-заповідного фонду НПП «Бойківщина», почув звук бензопили й те, що падає дерево. Коли прийшов на те місце, побачив, що ОСОБА_5 за допомогою бензопили «STIHL» здійснив незаконну порубку двох сироростучих дерев породи «Бук» та намагався завантажити зазначену деревину на сани, оскільки ОСОБА_5 відтягнув конем більший стовбур дерева до саней та прилаштував для погрузки на кінну підводу, проте свідок пояснив незаконність такий дій та не дозволив йому це зробити, після чого ОСОБА_5 покинув місце правопорушення. Вказаний свідок брав участь у проведенні слідчого експерименту від 24.01.2024 під час якого повідомив про обставини вчинення правопорушення ОСОБА_5 
- показами потерпілого особи Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, представник якої вказав, що вказані правопорушення були вчиненні обвинуваченим на території Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, що входить до території природно-заповітного фонду. Внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілій особі заподіяно шкоду у розмірі 223597 грн, що спричинило тяжкі наслідки.
Показання потерпілого та свідка суд вважає достовірними, вони є чіткими та послідовними, узгоджуються між собою.
Також винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 246 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні, зібраними по справі в порядку ст. 84-86, 91-93 КПК України, письмовими доказами, а саме:
- даними рапорту чергового ЧЧВП №2 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській обл. від 15.12.2022, згідно з якими 15.12.2022 о 15:23 год. надійшло зі служби 102 повідомлення в.о. лісничого ОСОБА_8 про те, що він 15.12.2022 о 15:21 год за адресою с. Либохора, Самбірський район НПП «Бойківщина» спіймав порушника, який різав Бук, але особа втекла на санах, з ним була ще одна особа, що зафіксовано у рапорті;
- даними протоколу огляду місця події від 15.12.2022 та доданими до нього фототаблиць, із яких зафіксовано, що у лісовому масиві Либохорівського лісництва на території НПП «Бойківщина» за координатами 48.900698, 22.947658 виявлено два пеньки, діаметром 61 см та 14 см, біля яких знаходилась деревина, довжиною 4 м 40 см, діаметром у грубшому кінці 61 см., та 11 м, діаметром у грубшому кінці 41 см, (розпиляна на кілька частин) й відростки. Поруч з деревиною виявлено два паралельні сліди, шириною від одного до іншого краю 80 см, між якими виявлено слід людини, зазначені сліди прослідковуються від лісового масиву до с. Либохора, відстанню 2 км 600 м. до житлового будинку за такими координатами 48.915948, 22.963444;
- даними протоколу огляду місця події від 16.12.2022 та доданими до нього фототаблиць, якими зафіксовано, що в с. Либохора за координатами 48.915948, 22.963444 (місце проживання ОСОБА_5 у батьківській хаті), де закінчуються сліди від сан, територія огороджена дерев`яним парканом, на території знаходиться житловий будинок, до дерев`яного паркану приперті сани;
- постановою про визнання речових доказів від 16.12.2022, відповідно до якої деревину породи «Бук» довжиною 4 м 40 см, діаметром у грубшому кінці 61 см.; деревину породи «Бук» довжиною 11м та діаметром у грубшому кінці 41 см; відростки дерева породи «Бук», довжиною 3 м. діаметром 14 см., зразок тирси, що опечатано у спецпакет визнано речовими доказами;
- даними розрахункової довідки про розмір шкоди, заподіяної лісу незаконним вирубуванням дерев та чагарників до ступеня припинення росту в об`єктах природно-заповітного фонду НПП «Бойківщина» Либохорівське лісництво квартал 29 виділ 97 , згідно якої розмір заподіяної шкоди становить 223597 грн;
- даними карти-схеми Либохорівського лісництва НПП «Бойківщина» сом на 2021 рік, де визначено місце вчинення правопорушень –квартал 29 Либохорівського лісництва;
- листом НПП «Бойківщина» № 358 від 16.12.2022 про те, що службою охорони НПП «Бойківщина» 15.12.2022 виявлено жителя с. Либохора ОСОБА_5 , який на території НПП «Бойківщина» у кварталі 29 виділ 37 Либохорівського лісництва обхід №4 вчинив незаконну порубку лісу два сироростучі дерева породи бук, до якого долучено відповідні матеріали;
- довідкою № 359 від 16.12.2022 вид. НПП «Бойківщина» про те, що квартал 29 виділ 37 обхід № 4 Либохорівського лісництва належить до природно-заповідного фонду, а саме до Національного природного парку «Бойківщина» та відноситься до адміністративних меж Боринської селищної ради;
- даними постанови та протоколу про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 17.01.2023, відповідно до яких вилучено запис відеофайлу, назва «VID_20221215_152003.mp4» з службового мобільного телефона марки «Blackview», яким в.о. лісничого НПП «Бойківщина» ОСОБА_8 здійснював фіксацію правопорушення, де зафіксовано подію, за фактом незаконної порубки дерев на території природно-заповідного фонду, що спричинило тяжкі наслідки та незакінченому замаху на незаконне перевезення незаконно зрубаних дерев;
- даними постанови від 17.01.2023 про визнання речовим доказом CD-диск з записом відеофайлу, назва «VID_20221215_152003.mp4» та протоколу огляду речового доказу (документа) від 18.01.2023
-копією Положення про національний природний парк «Бойківщина», згідно якого НПП «Бойківщина, згідно вимог ч. 1 ст. 53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» створений Указом Президента України № 130/2019, та наказу Міністерства екології та природних ресурсів України № 521 від 12.07.2019 Про затвердження Положення про національний природний парк «Бойківщина»;
-листом НПП «Бойківщина № 21 від 25.01.2023, адресованим слідчому, яким повідомлено, що дозвіл на вирубку дерев у місці вчинення незаконної порубки дерев у кварталі 29 виділ 37 Либохорівського лісництва обхід № 4 НПП «Бойківщина» адміністрацією парку не видавався; 
- копією листа Державної екологічної інспекції у Львівській області № 06-682 від 22.02.2023 з розрахунком заподіяної шкоди, розмір якої становить 223 597 грн;
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 24.01.2024 за участю свідка ОСОБА_8 із долученим до нього диску відеозапису слідчого експерименту, в ході якого ОСОБА_8 детально обставини кримінального правопорушення.
- даними висновку інженерно-екологічної експертизи №СЕ-19/109-24/2453-ФХЕД від 22.02.2024, відповідно до якого що рубка лісу в обході № 4 кварталі №29 виділ № 37 Либохорівського лісництва Національного природного парку «Бойківщина» проведена з порушенням вимог природоохоронного законодавства; під час вчинення незаконної рубки було допущено недотримання нормативно-правових актів з охорони навколишнього природного середовища, зокрема, зазначено ст. 246 КК України; визначено розмір шкоди, заподіяної лісу внаслідок незаконної порубки двох сироростучих дерев породи «Бук`в кварталі 29 виділ 37 обхід № 4 Либохорівського лісництва, що входить до природно-заповітного фонду НПП «Бойківщина», що складає 223 597 грн;
- даними висновком комплексної фототехнічної та портретної експертизи № КСЕ-19/1 14-23/12532-БЛ від 04.08.2023, якими встановлено, що об`єкти дослідження виявлені на стоп кадрах відеозапису«VID_20221215_152003.mp4» отриманого зі службового телефона працівника НПП «Бойківщина» та відеозапису проведеного під час допиту свідка - придатні для проведення порівняльного ідентифікаційного портретного дослідження.
- даними висновку портретознавчої експертизи №СЕ-19/114-24/2580 від 05.07.2024, якими встановлено, що на стоп-кадрі відеозапису «VID_20221215_152003.mp4» (запис на 01:19) отриманого зі службового телефона працівника НПП «Бойківщина» та відеозапису проведеного під час допиту свідка одна і та сама особа, тобто ОСОБА_5 .
Вищенаведені висновки експертиз є науково-обгрунтованими, а тому підстав ставити їх під сумнів у суду немає. 
Також винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 246 КК України, підтверджується дослідженим в судовому засіданні, у порядку ст. 359 КПК України, відеозаписом, який міститься на DVD-R диску, на якому зафіксовано відеозапис події, яка мала місце за участю ОСОБА_5 , в.о. лісничого ОСОБА_8 , де відображено зрізана деревина, процес навантаження на сани, відтягування деревини, сам конфлікт, коли на зауваження в. о. лісничого хто дозволяв здійснювати порубку, ОСОБА_5 відповів «… а кого маю питати,… чим маєм палити, …я не продаю, давай, якось по-людськи,… де є злом,…я біди не наробив,… я це все приберу,…..чому я не маю права це грузити,….я ще не з такого вилізав...», зафіксовано бензопилу, особу, яка допомагала ОСОБА_5 , факт відвантаження деревини з саней й залишення місце події, тобто неможливість реалізувати намір перевести деревину, оскільки в. о. лісничого ОСОБА_8 зробив зауваження й викликав поліцію. (Т 2 а.к.п 65 (конверт).
Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд справи незалежним і неупередженим судом.
Відповідно до положень ст. 94 КПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
У рішеннях Європейський суд з прав людини у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06.12.1998, вказав, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою" (п. 150, п. 253).
Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому КПК України. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Щодо тверджень захисника ОСОБА_6 про визнання висновку інженерно-екологічної експертизи №СЕ-19/109-24/2453-ФХЕД від 22.02.2024 недопустимим, оскільки у розділі «обставини справи» експерт вказав, що категорія лісосмуги, де відбулися події незаконної рубки не належить до природно-заповідного фонду, на думку захисника, експерт вийшов за межі наданих йому завдань, суд зазначає, що однією з обставин дослідження кримінального провадженні є визначення території де, вчинено незаконну рубку лісу її належність до природно-заповідного фонду. У дослідницькій частині (розділ «обставини справи») зазначеного висновку експерт вказав, що категорія лісосмуги, де відбувались події незаконної рубки не належить до природно-заповідного фонду, разом з тим у заключній частині зроблено висновок, що рубка лісу в обході № 4 кварталі №29 виділ № 37 Либохорівського лісництва Національного природного парку «Бойківщина» проведена з порушенням вимог природоохоронного законодавства; під час вчинення незаконної рубки було допущено недотримання нормативно-правових актів з охорони навколишнього природного середовища, зокрема, зазначено ст. 246 КК України; розмір шкоди, заподіяної лісу внаслідок незаконної порубки двох сироростучих дерев породи «Бук» в кварталі 29 виділ 37 обхід № 4 Либохорівського лісництва, що входить до природно-заповітного фонду НПП «Бойківщина» складає 223 597 грн. Тобто у п. 2 висновку експерт зазначив: «….в кварталі 29 виділ 37 обхід № 4 Либохорівського лісництва, що входить до природно-заповітного фонду НПП «Бойківщина»….».
Дані висновку експертизи інженерно-екологічної експертизи №СЕ-19/109-24/2453-ФХЕД від 22.02.2024 визнаються допустимими доказами, оскільки експертиза проведена особою, яка може бути згідно із ст.69 КПК України експертом у кримінальному провадження, висновки експерта відповідають вимогам ст.ст.101-102 КПК України.
Твердження захисника обвинувачено ОСОБА_5 про те, що на час вчинення кримінального правопорушення земельна ділянка, на якій вчинено правопорушення не належала до земель природно-заповітного фонду суд оцінює критично, оскільки ч. 3 ст. 246 КК України визначає місцем вчинення правопорушення – території природно-заповідного фонду.
Правові основи організації, охорони, ефективного використання природно-заповідного фонду України, відтворення його природних комплексів та об`єктів визначає Закон України «Про природно-заповідний фонд України», згідно ст. 3 якого до природно-заповідного фонду України належать: природні території та об`єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища.
Відповідно до ч.1 ст.7 зазначеного Закону землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що територія природно-заповідного фонду є ширшим поняттям й відмінним від земель природно-заповідного фонду, а тому не може ототожнюватись, до територій природно-заповідного фонду входять природні комплекси та об`єкти (загалом), а до земель природно-заповідного фонду - частина земної поверхні природного комплексу та об`єкту. Тобто, територія природно-заповідного фонду відображає певну екосистему, яка є вже в наявності та не залежить, від того чи земельна ділянка сформована чи ні. 
Національний природний парк «Бойківщина» створений Указом Президента України № 130/2019 від 11.04.2019 Про створення національного природного парку «Бойківщина», тобто станом на момент вчинення ОСОБА_5 вищенаведених правопорушень 15.12.2022, об`єкт природно-заповідного фонду вже діяв та його режим поширювався на всю територію, яка в нього входила, а саме та яка визначена Указом Президента України – 10623 гектарів земель державної та комунальної власності, які надаються національному природному парку в постійне користування, у тому числі з вилученням у землекористувачів, згідно з додатком, та 1617 гектарів земель державної власності державного підприємства «Боринське лісове господарство», які включаються до території парку без вилучення, зокрема: Державне підприємство «Боринське лісове господарство» - 4803,00 га; Державне підприємство «Турківське лісове господарство» - 1539,00 га; Турківське дочірнє лісогосподарське підприємство обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» - 4281,00 га. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» національні природні парки є природоохоронними, рекреаційними, культурно-освітніми, науково-дослідними установами загальнодержавного значення, що створюються з метою збереження, відтворення і ефективного використання природних комплексів та об`єктів, які мають особливу природоохоронну, оздоровчу, історико-культурну, наукову, освітню та естетичну цінність. Забороняється проведення рубок головного користування та всіх видів поступових та суцільних рубок, вирубування дуплястих дерев, а також добування піску та гравію в річках та інших водоймах у заповідній зоні національних природних парків (ч.4 ст. 21 Закону України «Про природно-заповідний фонд України»). 
У зв`язку з цим, Департаментом екології та природних ресурсів Львівської ОДА 22.09.2021 видано Охоронні зобов`язання (копії додано до матеріалів заперечення) ДП «Боринське лісове господарство» – №31-7301/0/2-21 від 22.09.2021; ДП «Турківське лісове господарство» – №31-7301/0/2-21 від 22.09.2021; Турківське ДЛГП «Галсільліс» – №31-7301/0/2-21 від 22.09.2021, в яких зазначено, що відповідним підприємствам передається під охорону та дотримання встановленого режиму територія національного природного парку «Бойківщина» вказані вище площі земельних ділянок. Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, земельна ділянку з кадастровим номером 4625584900:05:000:0040 площею 424.3002 га розташована на території Боринської ОТГ Самбірського району Львівської області, цільове призначення 04.03 Для збереження та використання національних природних парків. Як наслідок, 07.12.2021 до Державного земельного кадастру України внесено відомості про державну реєстрацію земельної ділянки на підставі Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 23.11.2021 ТзОВ «Терразем» та зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером 4625584900:05:000:0040 площею 424.3002 га. Станом на день вчинення кримінальних правопорушень (15.12.2022) вже був створений і діяв об`єкт природно-заповідного фонду - ННП «Бойківщина».
На виконання вимог ухвали суду від 08.12.2025, якою задоволено клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 про витребування доказів, 29.12.2025 Департаментом екології та природніх ресурсів Львівської обласної державної адміністрації скеровано до суду належним чином завірені копії охоронного зобов`язання №31-7301/0/2-21 від 22.09.2021 про передачу Турківському ДЛГП «Галсільліс» під охорону та дотримання встановленого режиму територію (частину території, об`єкт) національного природного парку «Бойківщина» площею 4281 га, який знаходиться в межах Надснянського лісництва (кв. 9-12; 18; 19; 43-55; 59-62), Прикарпатського лісництва (кв. 32,35, 36), Бітлянського лісництва (кв. 1;3;7;10-12;16;20;24;28;29;32), Верховинського лісництва (кв. 21;22;28-34); охоронне зобов`язання № 31 -7301/0/2-21 від 22.09.2021 про передачу Турківському ДЛГП «Галсільліс» під охорону та дотримання встановленого режиму територію (частину території, об`єкт) національного природного парку «Бойківщина» площею 1539 га, який знаходиться в межах Зубрицького лісництва (кв. 5-7; 13;17-19;25;27;34), Ільницького лісництва (кв. 15-22; 24;25) та охоронне зобов`язання № 31-7301/0/2-21 від 22.09.2021 про передачу Турківському ДЛГП «Галсільліс» під охорону та дотримання встановленого режиму територію (частину території, об`єкт) національного природного парку «Бойківщина» площею 6420 га, який розташований в межах Либохорівського лісництва (кв. 1-6;8;13-23;24-27;33-40), Сянківського лісництва (кв. 1-4;5;6;7;8;9;10;11-14; 15; 16-19; 20; 21;22;23;14;25;27;33;34;40), Яблунського лісництва (кв. 8;9;10-24)( Т. 2 а.к.п. 242-245, Т.3 а.к.п.35-39).
Під час судового розгляду досліджено карту-схему Либохорівського лісництва НПП «Бойківщина», сформована станом на 2021, в якій зазначено інформацію про лісництва, що надаються НПП «Бойківщина» в постійне користування і ввійшли до складу з вилученням у землекористувачів та землевласників, зокрема зазначено, що квартал № 29, попередні землекористувачі Турківське ДЛГП ЛГП «Галсільліс», Бітлянське л-во ввійшов до складу Либохорівського лісництва НПП «Бойківщина» (Т.2 а.к.п. 62) .
Разом з тим, твердження захисника обвинуваченого, що прокурор здійснював збирання доказів під час судового розгляду, які відкривав та приєднював (13.03.2026 та 17.03.2026) до матеріалів кримінального провадження, та яких не було в матеріалах досудового розслідування не заслуховують на увагу, оскільки прокурор вказав, що представлені документи ним надані виключно для обгрунтування позиції на заперечення доводів захисника обвинуваченого, вони не є новими доказами, оскільки зібрані під час досудового розслідування докази, зокрема карта-схема Либохорівського лісництва НПП «Бойківщина», сформована станом на 2021, підтверджують місце вчинення правопорушення на території природно-заповідного фонду.
Таким чином, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд дійшов висновку про доведеність, поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_5 у діях, які виразились у незаконній порубці дерев на території природно – заповідного фонду, що спричинило тяжкі наслідки та незакінченому замаху на незаконне перевезення незаконно зрубаних дерев на території природно – заповідного фонду та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 246 КК України.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 в порядку ст. 66 КК України не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
Згідно ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченим і передбачені ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 246 КК України, класифікується як тяжкий злочин та замах на нетяжкий злочин.
Відповідно до ч.1 ст. 8 Конституції України діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляд справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 (заява № 10249/13) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 ЄСПЛ зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.
Згідно прецедентної судової практики ЄСПЛ «тяжкість вчиненого злочину не повинна бути основним визначальним фактором щодо покарання, а щодо ув`язнення та його строків акценти треба зміщувати в бік досягнення ресоціалізації», тобто незалежно від того, що вчинили злочинці, визнання їх людської гідності передбачає надання їм можливості ресоціалізувати себе за час відбування покарання з перспективою колись стати відповідальним членом вільного суспільства. При цьому, суд враховує автономну концепцію поняття «покарання» в усталеній судовій практиці ЄСПЛ, яка передбачає, що «покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів» (рішення від 09.10.2003 у справі «Езех и Коннорс проти Сполученого Королівства» (Ezeh and Connors v. UK), заяви № 39665/98, № 40086/98), хоча це не виключає, що покарання може бути спрямоване на досягнення кількох цілей, поряд з карою та запобіганням це може бути ще й відшкодування.
Згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а згідно статті 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи вищенаведене, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень та його особу, а саме те, що він раніше несудимий, кримінальні правопорушення вчинені ним вперше, є особою молодого віку, має місце проживання та реєстрації, є опікуном недієздатної особи - дядька ОСОБА_12 , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання. 
Суд також враховує досудову доповідь Самбірського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області від 28.08.2025, про те, що виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе та не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб, з покладення обов`язків згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 76 КК України.
Беручи до уваги всі вищевказані обставини, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд вважає дані обставини такими, що дають підстави призначити обвинуваченому покарання у межах санкцій ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 246 КК України з застосуванням ч.1 ст. 70 КК України, а саме позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Відповідно до ч.1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що положення ст. 75 КК України застосовуються лише у тому випадку, коли суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, має обґрунтовані підстави дійти висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування призначеного покарання.
З урахуванням викладеного, вирішуючи питання про можливість виправлення засудженого без реального відбування призначеного покарання, суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та їх наслідки, обставини вчинення правопорушень, зокрема, що обвинувачений вперше вчинив кримінальні правопорушення, незаконну порубку дерев на території природно – заповідного фонду, що спричинило тяжкі наслідки та незакінчений замах на незаконне перевезення незаконно зрубаних дерев на території природно – заповідного фонду вчиняв з метою заготівлі дров для опалювання житла, де проживає з мамою, яка є особою старшого віку, та дядьком, який є недієздаткою особою, а ОСОБА_5 є його опікуном, суд дійшов до переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, і відповідно до ст.75 КК України, вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з покладення на нього обов`язків, передбачених ч.ч.1,3 ст.76 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Щодо цивільного позову.
Боринською селищною радою Самбірського району Львівської області заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування шкоди в розмірі 223597, 00 грн, завданої державі внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 246, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 246 КК України КК України.
Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 127 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення.
Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно ч. 1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Підстави, порядок, способи відшкодування майнової шкоди регулюється главою 82 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
З огляду на те, що під час судового розгляду кримінального провадження доведено протиправні винні дії обвинуваченого, наслідки цих дій у вигляді завданої шкоди державі в особі Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області та причинно-наслідковий зв`язок між такими діями та наслідками, добровільно шкода обвинуваченим не відшкодована, тому суд дійшов висновку, що заявлений Боринською селищною радою Самбірського району Львівської області позов про відшкодування завданої шкоди в розмірі 223597, 00 грн є підставним та підлягає задоволенню в повному обсязі.
При цьому суд враховує, що цивільний позов заявлено в межах кримінального провадження, а розмір заподіяної шкоди підтверджується дослідженими під час судового розгляду матеріалами, зокрема розрахунком заподіяних збитків – розрахункова довідка про розмір шкоди, заподіяної лісу незаконним вирубуванням дерев та чагарників до ступеня припинення росту в об`єктах природно-заповітного фонду НПП «Бойківщина» Либохорівське лісництво квартал 29 виділ 9, висновком експерта від 22.02.2024 № СЕ -19/109-24/2453-ФХЕД, розрахунком держінспектора з ОНПС Львівської області Встановлений розмір шкоди обрахований відповідно до постанови КМ України № 575 від 10.05.2022, що відповідає вимогам ч.1ст.1177 ЦК України, згідно яких шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30.12.2022 на майно: одну деревину породи «Бук» довжиною 4,40 м, діаметром в грубшому кінці – 61 см; одну деревину породи «Бук» довжиною 11 м, діаметром в грубшому кінці – 41 см, на одну деревину породи «Бук»довжиною 3 м, діаметром в грубшому кінці – 14 см, зразок тирси – скасувати.
Щодо речових доказів.
Речові докази: одну деревину породи «Бук» довжиною 4,40 м, діаметром в грубшому кінці – 61 см; одну деревину породи «Бук» довжиною 11 м, діаметром в грубшому кінці – 41 см, на одну деревину породи «Бук» довжиною 3 м, діаметром в грубшому кінці – 14 см, – повернути законному володільцю НПП «Бойківщина»; зразок тирси, який опечатано в спецпакет, – залишити в матеріалах кримінального провадження; два металеві ланци від бензопили, які опечатано в спецпакет експертної служби МВС України № 1825861, дерев`яні гужові сани кустарного виробництва, призначені для запрягання коней, металевий трос, діаметром приблизно 2 см, довжиною приблизно 4-5 м, а також металеву сокиру із дерев`яною ручкою, довжиною приблизно 0,5м, які разом опечатано в один господарський мішок білого кольору, горловину якого перев`язано паперовою стрічкою; металевий трос, діаметром приблизно 3 см, довжиною приблизно 5 м, який опечатано паперовою стрічкою, що постановою слідчого від 18.01.2024 визнано речовими доказами, - повернути власнику. 
Процесуальні витрати.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за залучення експерта для проведення: комплексної фототехнічної та портретної експертизи № КСЕ-19/114-23/12532 від 04.08.2023 в розмірі 5736 грн; за проведення інженерно-екологічної експертизи № СЕ-19/109-24/2453-ФХЕД від 22.02.2024в розмірі 3029,12 грн; за проведення портретознавчої експертизи № СЕ-19/114-24/2580 від 05.07.2024 в розмірі 9087,36 грн, в загальній сумі 17 852, 48 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України.
Процесуальні витрати, за проведення портретознавчої експертизи № СЕ-19/114-24/21078 -ФП від 23.12.2024 в сумі 12734, 40 грн та за проведення експертизи нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів № СЕ-19/114-23/1527-ФХД від 06.03.2023 в сумі 1132, 68 грн., - віднести за рахунок держави.
До набрання вироком законної сили раніше обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання - залишити без змін.
Керуючись ст.ст.100, 174, 368-371, 373-376, 532, ч. 15 ст. 615 КПК України суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 246 КК України, та призначити йому покарання: 
за ч.4 ст.246 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років; 
за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 246 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. 
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом встановленого іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації;
4) виконувати заходи передбачені пробаційною програмою.
До набрання вироком законної сили раніше обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання - залишити без змін.
Цивільний позов Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінальних правопорушень в розмірі 223597 грн 00 коп., - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області (UA508999980333139331000013917, код ЄРДПОУ 38008294, МФО 899998, одержувач Боринська територіальна громада Львівської області, банк - Казначейство України) завдану шкоду в розмірі 223597 ( двісті двадцять три тисячі п`ятсот дев`яносто сім) грн 00 коп.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30.12.2022 на майно: одну деревину породи «Бук» довжиною 4,40 м, діаметром в грубшому кінці – 61 см; одну деревину породи «Бук» довжиною 11 м, діаметром в грубшому кінці – 41 см, на одну деревину породи «Бук» довжиною 3 м, діаметром в грубшому кінці – 14 см, зразок тирси – скасувати.
Речові докази: одну деревину породи «Бук» довжиною 4,40 м, діаметром в грубшому кінці – 61 см; одну деревину породи «Бук» довжиною 11 м, діаметром в грубшому кінці – 41 см, на одну деревину породи «Бук» довжиною 3 м, діаметром в грубшому кінці – 14 см, – повернути законному володільцю НПП «Бойківщина»; зразок тирси, який опечатано в спецпакет, – залишити в матеріалах кримінального провадження; два металеві ланци від бензопили, які опечатано в спецпакет експертної служби МВС України № 1825861, дерев`яні гужові сани кустарного виробництва, призначені для запрягання коней, металевий трос, діаметром приблизно 2 см, довжиною приблизно 4-5 м, а також металеву сокиру із дерев`яною ручкою, довжиною приблизно 0,5м, які разом опечатано в один господарський мішок білого кольору, горловину якого перев`язано паперовою стрічкою; металевий трос, діаметром приблизно 3 см, довжиною приблизно 5 м, який опечатано паперовою стрічкою, що постановою слідчого від 18.01.2024 визнано речовими доказами, - повернути власнику.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення комплексної фототехнічної та портретної експертизи № КСЕ-19/114-23/12532 від 04.08.2023 в розмірі 5736 грн; за проведення інженерно-екологічної експертизи № СЕ-19/109-24/2453-ФХЕД від 22.02.2024 в розмірі 3029,12 грн; за проведення портретознавчої експертизи № СЕ-19/114-24/2580 від 05.07.2024 в розмірі 9087,36 грн, в загальній сумі 17 852 (сімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят дві) грн 48 коп.
Процесуальні витрати, за проведення портретознавчої експертизи № СЕ-19/114-24/21078 -ФП від 23.12.2024 в сумі 12734, 40 грн та за проведення експертизи нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів № СЕ-19/114-23/1527-ФХД від 06.03.2023 в сумі 1132, 68 грн., - віднести за рахунок держави. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_13