копія

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"12" червня 2026 р. Справа № 608/1248/26
Номер провадження2/608/775/2026
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Коломієць Н. З. 
з участю секретаря Смаглій О. Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові справу в спрощеному позовному провадженні за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,  
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2026 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі ТОВ «Укр Кредит Фінанс») звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач вказав, що 27 серпня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (creditkassa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про надання кредиту №1440-2634. Згідно даного Договору ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 4500,00 гривень на 365 днів, з базовим періодом 28 днів, комісія за видачу кредиту – 15,00 % від суми кредиту, за зниженою процентною ставкою 1,00 % в день, стандартна процентна ставка - 1,00 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору, 0,75% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 дня календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту.
Позивач (через партнера АТ КБ «ПриватБанк», з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 на карту отримувача (відповідача) № НОМЕР_1 , чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі.
Проте, відповідач свої зобов`язання не виконав, внаслідок чого станом на 27.03.2026 утворилася заборгованість в сумі 20 415,50 гривень, а саме: заборгованість за кредитом – 4500,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами – 14 260,50 гривень; заборгованість по штрафам – 980,00 гривень; заборгованість по комісії – 675,00 гривень.
Включення до тексту Договору умов про сплату відповідачем неустойки та інших платежів за прострочення виконання зобов`язання, комісії за надання кредиту позивач вважає правомірними, посилаючись на Закон України «Про споживче кредитування».
Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 20 415,50 гривень заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 2662,40 гривень. 
Від представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Квятковського Д. В. надійшов відзив на позов, згідно з яким позов визнає частково – в частині стягнення тіла кредиту 4500 гривень. В решті позовних вимог просить відмовити, так як вважає, що відсотки за користування кредитними коштами, нараховані неправильно, штрафні санкції – всупереч вимогам чинного законодавства, які діють на даний час під час дії воєнного стану в Україні. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути без його участі. Відповіді на відзив не подав.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Квятковський Д. В. в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.
Суд ухвалює рішення без фіксування судового процесу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, розглянувши справу, дослідивши відзив на позов, письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу).
За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Судом встановлено, що 27 серпня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (creditkassa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про надання кредиту №1440-2634. Згідно даного Договору ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 4500,00 гривень на 365 днів, з базовим періодом 28 днів, комісія за видачу кредиту – 15,00 % від суми кредиту, за зниженою процентною ставкою 1,00 % в день, стандартна процентна ставка - 1,00 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору, 0,75% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 дня календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту.
Позивач (через партнера АТ КБ «ПриватБанк», з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 на карту отримувача (відповідача) № НОМЕР_1 , чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі.
Позивач вказує, що відповідач свої зобов`язання не виконав, внаслідок чого станом на 27.03.2026 утворилася заборгованість в сумі 20 415,50 гривень, а саме: заборгованість за кредитом – 4500,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами – 14 260,50 гривень; заборгованість по штрафам – 980,00 гривень; заборгованість по комісії – 675,00 гривень.
Включення до тексту Договору умов про сплату відповідачем неустойки та інших платежів за прострочення виконання зобов`язання, комісії за надання кредиту позивач вважає правомірними, посилаючись на Закон України «Про споживче кредитування» та зазначає, що 24 грудня 2023 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», на підставі якого п 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону Про споживче кредитування викладено в новій редакції, а саме: у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення.
Вказує на те, що одночасно також відбулось виключення п.6.1 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону про споживче кредитування, яким було передбачено норму про звільнення споживача відповідальності за прострочення виконання зобов`язань у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування.
Вважає, що чинна норма Закону України «Про споживче кредитування», яка також діяла на дату укладання Договору з відповідачем, і яка передбачає звільнення від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язань, не застосовується до договорів про споживчий кредит, які укладені за межами періоду, що встановлений п. 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення», тобто з 23.01.2024, тому позивач має всі підстави для нарахування та витребування з відповідача сплати неустойки та інших платежів за прострочення виконання зобов`язання, якщо умовами договору передбачена сплата таких платежів.
Суд не погоджується з таким твердженням позивача з наступних підстав. 
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 цього Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Згідно з ч. ч. 1, 2, 5, 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Так, у Договорі №1440-2634 від 27.08.2024, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» містяться умови про комісію за надання кредиту в розмірі 15,00% від суми виданого кредиту (п.4.11 Договору).
Аналіз умов кредитного договору свідчить про те, що комісія за надання кредиту встановлена в договорі, є платою безпосередньо за надання кредитних коштів позичальнику.
Умови Договору не містять переліку інших додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які позивачем встановлена комісія за обслуговування кредиту.
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику.
Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15.
Умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.
Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду, від 21 квітня 2021 року в справі № 677/1535/15, від 21 липня 2021 року в справі № 751/4015/15, від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15, від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15 та від 20 липня 2022 року у справі № 343/557/15-ц.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що положення договору щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту в розмірі 675,00 гривень, суперечить положенням ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними з моменту укладення договору, а відтак відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості за комісією за надання кредиту. 
Згідно пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тому, суд вважає, що необхідно відрахувати від загальної заборгованості нараховані штрафи – 980,00 грн та комісію – 675,00 грн за кредитним договором, що в загальному розмірі становить 1655,00 гривень.
Щодо нарахування відсотків за кредитним договором суд зазначає наступне.
Згідно п. 4.10 умов Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповренної суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною стандартною ставкою: за зниженою процентною ставкою 1,00 % в день, стандартна процентна ставка - 1,00 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору, 0,75% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 дня календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Строк кредитування 365 днів, дата повернення – 26.08.2025.
Таким чином, шляхом математичних обчислень, можна зробити наступні розрахунки: 4500 (сума кредиту) х 1% х 180 (перші дні кредитування) = 8100; 4500 х 0,75% х 185 (решта днів кредитування) = 6243,75.
Отже, суд вважає, що до стягнення з відповідача підлягають 12 487,50 гривень заборгованості за нарахованими процентами в межах строку кредитування (з 27.08.2024 до 26.08.2025). 
Таким чином, враховуючи вищевикладене та норми діючого законодавства, суд вважає, що з відповідача в користь позивача підлягають наступні суми заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії № 1440-2634 від 27 серпня 2024 року в загальній сумі 16 987,50 грн, з яких: заборгованість за кредитом – 4500,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами – 12 487,50 гривень.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених вимог, витрати зі сплати судового збору, згідно платіжної інструкції №29524 від 21.04.2026 АТ «ПУМБ», який становить 2215,38 гривень (16 987,50 х 100:20 415,50=83,21%; 2662,40 х 83,21% =2215,38 грн).
Керуючись ст. ст. 11, 509, 526, 530, 1048, 1050, 1054 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 76, 81, 89, 141, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 38548598, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки 26, офіс 407, м. Київ, 01133) станом на 27 березня 2026 року загальну суму заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії № 1440-2634 від 27 серпня 2024 року в розмірі 16 987 (шістнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят сім) гривень 50 копійок, з яких: заборгованість за кредитом – 4500,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами – 12 487,50 гривень та 2215 (дві тисячі двісті п`ятнадцять) гривень 38 копійок судового збору. 
В решті позову відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з оригіналом
Суддя:/підпис/
Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/1248/26.
Рішення набирає законної сили « »   2026 р.

Суддя: Н. З. Коломієць 

Копію рішення видано « »   року

Секретар: