Справа № 157/303/26
Провадження №2/157/369/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
11 червня 2026 року 	місто Камінь-Каширський	

Камінь-Каширський районний суд Волинської області
в складі головуючого – судді Гамули Б.С.,
з участю: секретаря судового засідання Зеленка В.С.,
прокурора Смітюх О.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом керівника Камінь-Каширської окружної прокуратури Романюка Сергія Вікторовича в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Волинської обласної ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення,
встановив:
Керівник Камінь-Каширської окружної прокуратури Романюк С.В. в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Волинської обласної ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення.
Позов обґрунтовано тим, що Камінь-Каширською окружною прокуратурою Волинської області здійснювалось процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №12024030530000838 від 19.11.2024 про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Згідно з обвинувальним актом, який 24.12.2024 скеровано для розгляду до Камінь-Каширського районного суду, ОСОБА_1 18 листопада 2024 року близько 09 години, знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , під час конфлікту, який виник раптово, усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, наніс один удар кулаком правої руки в праву ділянку обличчя потерпілому ОСОБА_2 , внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді перелому правої виличної кістки зі зміщенням, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень по ознаці тривалого розладу здоров`я, терміном більше як 21 день. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Ухвалою Камінь-Каширського районного суду від 21.01.2025 у справі №157/2144/24 вказане кримінальне провадження закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_2 від обвинувачення. Потерпілий у кримінальному провадженні ОСОБА_2 перебував на лікуванні у відділенні щелепно-лицевої хірургії КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради з 20 по 25.11.2024, а 21.11.2024 йому проведено оперативне втручання – репозиція виличної кістки. Відповідно до листа КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради розмір витрат на лікування потерпілого становить 13 858 грн 45 к., з яких 13 201 грн 70 к. кошти державного бюджету, 656 грн 75 к. кошти обласного бюджету. Разом із цим, питання відшкодування витрат на лікування потерпілого внаслідок вчинення кримінального правопорушення у ході досудового розслідування та судового розгляду не вирішувалося, у добровільному порядку ці витрати обвинуваченим не відшкодовані. 
У разі закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, що відноситься до нереабілітуючих підстав закриття кримінального провадження, витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину відшкодовуються у такому самому порядку як і при ухваленні обвинувального вироку. Тому витрати, понесені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину, підлягають стягненню з винної особи в дохід державного та обласного бюджетів, відповідно до розрахунку. 
В обґрунтування наявності порушення інтересів держави та підстав для їх представництва прокурором останній зазначає. Відповідно до статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Частиною 3 статті 56 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Статтями 12, 14, 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» передбачено, що охорона здоров`я – один із пріоритетних напрямків державної діяльності. Реалізація державної політики охорони здоров`я покладається на органи державної влади, а безпосередньо охорону здоров`я населення забезпечують лікувально-профілактичні, санаторно-профілактичні та інші заклади. Згідно з ст. 18 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом. Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, призначені на охорону здоров`я, використовуються, зокрема, для забезпечення медичної та реабілітаційної допомоги населенню, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері. Фінансове забезпечення державних та комунальних закладів охорони здоров`я – бюджетних установ здійснюється відповідно до бюджетного законодавства. Зокрема, п. 8 ч. 1 ст. 87 та п. 3 ч. 1 ст. 90 Бюджетного кодексу України визначено видатки, що здійснюються з Державного та обласних бюджетів на охорону здоров`я. Держава бере участь у формуванні доходів бюджетів різних рівнів. Частиною 4 статті 13 Конституції України визначено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Невідшкодування витрат, здійснених КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради за рахунок державного та обласного бюджетів на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, негативно впливає на фінансування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, що і є підставою звернення прокурора в межах своєї компетенції до суду на захист державних інтересів. Дані спірні правовідносини, які виникають при здійсненні діяльності у бюджетній сфері, зачіпають інтереси держави та є порушенням загальнодержавних інтересів, що у відповідності до ст. 131-1 Конституції України покладає на прокурора обов`язок представництва в суді. 
Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 1.5. Статуту, затвердженого розпорядженням Волинської обласної ради від 23.05.2024 №220, КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради є закладом охорони здоров`я – комунальним унітарним підприємством, що надає медичну допомогу населенню на умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом, а також вживає заходів з підтримання громадського здоров`я. Підприємство створене за рішенням Волинської обласної ради відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» і за організаційно-правовою формою є комунальним некомерційним підприємством. Засновником і власником підприємства є Волинська обласна рада. Джерелами формування майна та доходів підприємства є, зокрема, кошти обласного бюджету; кошти, отримані на виконання договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладених з Національною службою України тощо (п. 5.4. Статуту). З 2018 року змінено механізм фінансування КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради і воно здійснюється, зокрема, Національною службою здоров`я України (далі – НСЗУ) за рахунок коштів Державного бюджету України (заробітна плата працівників, медикаменти, обладнання та інвентар) шляхом оплати наданих лікарнею медичних послуг за програмами медичних гарантій відповідно до укладеного між лікувальним закладом та НСЗУ Договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Кошти перераховуються НСЗУ безпосередньо на рахунок лікарні. Разом із цим, витрати на комунальні послуги фінансуються лікувальному закладу за рахунок коштів, виділених з обласного бюджету Волинської обласної ради. Тобто, послуги КП «ВОКЛ» Волинської обласної ради, пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Механізм використання коштів, передбачених у Державному бюджеті за програмою «Реалізація програми державних гарантій медичного обслуговування населення» (КПКВК 2308060), визначено Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті на реалізацію програми державних гарантій медичного обслуговування населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 №1086. Відповідно до п. 3 вищевказаного Порядку НСЗУ є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня та відповідальним виконавцем бюджетної програми. Згідно з Положенням про Національну службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 №1101 (далі – Положення), Національна служба здоров`я України (НСЗУ) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра охорони здоров`я, який реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення. Основними завданнями НСЗУ є: 1) реалізація державної політики у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення (програма медичних гарантій); 2) виконання функцій замовника медичних послуг та лікарських засобів за програмою медичних гарантій; 3) внесення на розгляд Міністра охорони здоров`я пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення. НСЗУ відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: укладає, змінює та припиняє договори про медичне обслуговування населення та договори про реімбурсацію; здійснює заходи, що забезпечують цільове та ефективне використання коштів за програмою медичних гарантій; здійснює оплату згідно з тарифом за надані пацієнтам медичні послуги (включаючи медичні вироби) та лікарські засоби за договорами про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Відповідно до ч. 5 п. 14 Положення про НСЗУ з метою організації своєї діяльності забезпечує в установленому порядку самопредставництво НСЗУ в судах та інших органах через осіб, уповноважених діяти від її імені, у тому числі через посадових осіб юридичної служби НСЗУ, а також забезпечує представництво інтересів НСЗУ в судах України та інших органах через представників. Як зазначалося, засновником та власником КП «Волинська обласна клінічна лікарня» є Волинська обласна рада. Відповідно до положень ч. 2 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами. Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Відповідно до статті 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування. Засновником, власником та органом управління майном КП «Волинська обласна клінічна лікарня» є Волинська обласна рада, а тому кошти на відшкодування понесених витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення повинні бути зараховані на відповідний рахунок місцевого бюджету. У зв`язку з цим позивачами у цій справі є Національна служба здоров`я України та Волинська обласна рада. Однак, на лист окружної прокуратури щодо встановлення підстав для представництва інтересів держави в суді, скерованого на виконання вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», Національна служба здоров`я України повідомила, що нормами Положення про Національну службу України вона не наділена повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину, а тому заходи претензійно-позовного характеру останньою не вживались. Водночас, НСЗУ не заперечує щодо звернення до суду в інтересах держави Камінь-Каширською окружною прокуратурою із зазначених питань. Також, на лист окружної прокуратури щодо встановлення підстав для представництва інтересів держави в суді, скерованого на виконання вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», Волинська обласна рада проінформувала прокурора, що заходи представницького характеру про стягнення з відповідача в судовому порядку витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення не вживалися та не плануються. Разом із цим, Волинська обласна рада не заперечує проти пред`явлення відповідного позову прокурором. Аналогічну відповідь отримано від КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради. Вказана бездіяльність позивачів є підставою для звернення окружної прокуратури із цією позовною заявою. 
Посилаючись на вказані вище обставини, прокурор просить суд стягнути з ОСОБА_1 витрати, понесені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 , на користь Національної служби здоров`я України в дохід Державного бюджету України в сумі 13 201 гривня 70 копійок та користь Волинської обласної ради в дохід місцевого бюджету в сумі 656 гривень 75 копійок, а також на користь Волинської обласної прокуратури витрати на сплату судового збору в сумі 2662 грн 40 к.
Прокурор Смітюх О.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю.
Представник позивача Національної служби здоров`я України Тарасенко М.С. та представник позивача Волинської обласної ради Хороша С.В. у судове засідання не з`явилися, подали заяви, в яких просять розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав.
Дотримуючись положень статті 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення прокурора, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення повністю.
Відповідно до частин 1 та 3 статті 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
З оглянутої в судовому засіданні ухвали Камінь-Каширського районного суду від 21 січня 2025 року, яка набрала законної сили, встановлено, що ОСОБА_1 18 листопада 2024 року близько 09 години, знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , під час конфлікту, який виник раптово, усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, наніс один удар кулаком правої руки в праву ділянку обличчя потерпілому ОСОБА_2 , внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді перелому правої виличної кістки зі зміщенням, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень по ознаці тривалого розладу здоров`я, терміном більше як 21 день. 
Вказаною ухвалою кримінальне провадження №12024030530000838 від 19.11.2024 про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відмовою потерпілого ОСОБА_2 від обвинувачення.
Як вбачається з листа Комунального підприємства «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради №01/01-09/2280 від 29.07.2025 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні хірургічної стоматології та щелепно-лицевої хірургії з 20 по 25 листопада 2024 року, протягом 5 ліжко-днів. Загальна вартість лікування склала 13 858 гривень 45 копійок, з яких: за кошти державного бюджету – 13 201 гривень 70 копійок, за кошти обласного бюджету – 656 гривень 75 копійок. Витрати на лікування потерпілого ОСОБА_2 станом на час розгляду справи відповідачем не відшкодовані.
Оскільки ухвала Камінь-Каширського районного суду від 21.01.2025, якою кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КК України закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, а отже з нереабілітуючих підстав, набрала законної сили, тому саме з відповідача, як заподіювача шкоди, слід сягнути витрати на лікування потерпілого ОСОБА_2 у вказаному вище розмірі на користь Державної служби здоров`я України та Волинської обласної ради відповідно до розрахунку.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд, задовольняючи позовні вимоги повністю, стягує з відповідача на користь Волинської обласної прокуратури понесені витрати на сплату судового збору.
Керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 263-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 1206 Цивільного кодексу України, суд 
ухвалив:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 витрати, понесені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 , на користь Національної служби здоров`я України в дохід Державного бюджету України (р/р UA978999980313180115000026011 ГУК у м. Києві/Шевченківський район/24060300, код отримувача 37993783, банк отримувача Казначейство України) в сумі 13 201 (тринадцять тисяч двісті одна) гривня 70 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 витрати, понесені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 , на користь Волинської обласної ради в дохід місцевого бюджету (р/р UA518999980314010544000003001, отримувач ГУК у Волин.обл/Волинська обл./24060300, код отримувача 38009371, Казначейство України) в сумі 656 (шістсот п`ятдесят шість) гривень 75 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Волинської обласної прокуратури витрати на сплату судового збору в сумі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Рішення може бути переглянуте Камінь-Каширським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана ним протягом тридцяти днів із дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення.
Повне найменування, ім`я, місцезнаходження, місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: представник позивача Камінь-Каширська окружна прокуратура, вулиця Воля, 7, місто Камінь-Каширський, Волинська область, 44501, код в ЄДРПОУ 02909915; позивач Державна служба здоров`я України, проспект Степана Бандери, 19, місто Київ, 04073, код в ЄДРПОУ 42032422; позивач Волинська обласна рада, Київський майдан, 9, місто Луцьк, Волинська область, 43027, код в ЄДРПОУ 00022444; відповідач ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 . 
Повне рішення суду складено 15 червня 2026 року.

Головуючий 	  	Б.С. Гамула