Справа № 127/30641/25
Провадження 2/127/6746/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2026 року 	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Горбатюка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позов мотивовано тим, що 27.04.2021 ОСОБА_1 в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «Мілоан» подала заявку на отримання кредиту № 3524109 та уклала з ТОВ «Мілоан» договір про споживчий кредит № 3524109 в електронній формі із використанням одноразового ідентифікатора. Позивач зазначає, що до укладення договору відповідач отримала у власному кабінеті проект договору, додатки до нього, паспорт споживчого кредиту та правила надання фінансових кредитів, ознайомилася з їх змістом і погодилася з умовами кредитування.
На підставі укладеного кредитного договору ТОВ «Мілоан» перерахувало відповідачу кредитні кошти у сумі 20000 грн на картковий рахунок. Однак відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.
11.11.2021 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи фінанс» уклали договір відступлення права вимоги № 12Т, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 3524109 від 27.04.2021.
Згідно з позовом, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 31061 грн 98 коп., з яких: 11829 грн — заборгованість за тілом кредиту, 19232 грн 98 коп. — заборгованість за відсотками, 0 грн — заборгованість за комісійними винагородами, 0 грн — заборгованість за пенею.
Посилаючись на наведені обставини, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 31061 грн 98 коп., а також судовий збір у сумі 2422 грн 40 коп. і витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30 вересня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем — відповіді на відзив.
Відповідно до ст. 128 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи. Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.
Будь-які докази у справі, крім поданих стороною позивача разом із позовною заявою, чи клопотання від учасників справи на адресу суду не надходили.
Враховуючи зазначене, суд відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглянув справу за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 27.04.2021 укладено договір про споживчий кредит №3524109.
Порядок укладення договору визначено розділом 6 договору, відповідно до якого цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний, зокрема, через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Згідно з п. 6.2 договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією Товариства про укладення кредитного договору (офертою), а відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника.
Відповідно до п. 1.2 договору сума (загальний розмір) кредиту становить 20000 грн.
Згідно з п. 1.3 договору кредит надано строком на 30 днів з 27.04.2021.
Відповідно до п. 1.4 договору терміном повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом визначено 27.05.2021.
У п. 1.5 договору сторони погодили, що загальні витрати позичальника за кредитом, які включають проценти за користування кредитом та комісію, становлять 13600 грн у грошовому виразі, а орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складає 33600 грн.
Пунктом 1.5.1 договору встановлено комісію за надання кредиту у розмірі 3400 грн, яка нараховується за ставкою 17,00 відсотків від суми кредиту одноразово.
Відповідно до п. 1.5.2 договору проценти за користування кредитом становлять 10200 грн та нараховуються за ставкою 1,70 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Пунктом 1.6 договору визначено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
За змістом п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
Відповідно до п. 2.2.2 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту, по дату завершення строку кредитування, з урахуванням можливих пролонгацій, на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування.
Умовами п. 2.3 договору сторони погодили можливість продовження строку кредитування як на пільгових, так і на стандартних (базових) умовах. При цьому згідно з п. 2.3.1.1 договору у разі пролонгації на пільгових умовах проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за ставкою, визначеною п. 1.5.2 договору, а згідно з п. 2.3.1.2 договору у разі пролонгації на стандартних (базових) умовах проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною у п. 1.6 договору.
Крім того, пунктом 2.3.1.2 договору передбачено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування, але загалом такий період пролонгації на стандартних (базових) умовах не може перевищувати 60 днів.
Положеннями п. 2.4.1, 2.4.2 договору визначено обов`язок позичальника повернути кредит, сплатити комісію та проценти не пізніше терміну, встановленого договором, а у випадку пролонгації — не пізніше дати завершення періоду, на який продовжено строк кредитування. У разі непогашення заборгованості після завершення строку кредитування виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим.
Підписанням зазначеного договору відповідач підтвердила, що до укладення договору отримала паспорт споживчого кредиту, проект договору разом з додатками, ознайомилася з його умовами та Правилами, розміщеними на сайті Товариства, а також погодилася з усіма визначеннями, умовами та змістом кредитного договору.
Анкета-заява на кредит №3524109 від 27.04.2021 містить анкетні дані відповідача, номер телефону, адресу проживання та інші персональні відомості. У ній також відображено процес оформлення і розгляду заяви №3524109 з послідовним відображенням дій сторін з моменту заповнення заяви до прийняття рішення із погодженими умовами кредитування.
Позивач також надав паспорт споживчого кредиту, в якому викладено інформацію, що надавалася відповідачу до укладення договору про споживчий кредит, а також графік платежів за договором про споживчий кредит, що є додатком до договору.
Відповідно до платіжного доручення №44836337 від 27.04.2021 ТОВ «Мілоан» перерахувало кошти у розмірі 20000 грн на картковий рахунок № НОМЕР_1 .
На підтвердження заявленої до стягнення суми заборгованості позивач надав деталізований розрахунок заборгованості за кредитним договором №3524109, складений первісним кредитором за період з 27.04.2021 по 01.10.2021.
Відповідно до якого встановлено, що після надання кредитних коштів у сумі 20000 грн та нарахування одноразової комісії за оформлення кредиту в розмірі 3400 грн відповідачу нараховувалися проценти за користування кредитом відповідно до умов договору, а також здійснювалися пролонгації строку кредитування на пільгових і стандартних умовах. Разом із цим, відповідач протягом дії кредитного договору здійснювала часткові оплати заборгованості, які загалом становили 28082 грн, з яких 8171 грн — у рахунок погашення тіла кредиту, 13804 грн — у рахунок сплати процентів, 6107 грн — у рахунок сплати комісій.
Відповідно до поданого позивачем розрахунку станом на момент відступлення права вимоги та в межах заявлених позовних вимог заборгованість за кредитним договором №3524109 становить 31061 грн 98 коп., із яких 11829 грн — заборгованість за тілом кредиту та 19232 грн 98 коп. — заборгованість за процентами. 
Між ТОВ «Мілоан» як первісним кредитором та ТОВ «Діджи фінанс» як новим кредитором 11.11.2021 укладено договір про відступлення права вимоги №12Т, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив новому кредитору належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, визначеними у відповідному реєстрі.
Відповідно до витягу з додатку до договору про відступлення права вимоги №12Т від 11.11.2021 до ТОВ «Діджи фінанс» перейшло право вимоги за договором про споживчий кредит №3524109 від 27.04.2021, боржник — ОСОБА_1 , у розмірі 31061 грн 98 коп., з яких: 11829 грн — сума заборгованості за тілом кредиту, 19232 грн 98 коп. — сума заборгованості за відсотками.
ТОВ «Діджи фінанс» 25.07.2025 направило відповідачу вимогу про погашення кредитної заборгованості, в якій зазначило, що станом на 25.07.2025 заборгованість за кредитним договором №3524109 становить 31061 грн 98 коп. 
Тобто, ТОВ «Діджи фінанс» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах. 
Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч. 1 ст. 205 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому т.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України)
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).
Оцінивши подані позивачем докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що матеріали справи підтверджують факт укладення між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 договору про споживчий кредит №3524109 від 27.04.2021 в електронній формі, факт надання відповідачу кредитних коштів у розмірі 20000 грн, а також факт переходу до ТОВ «Діджи фінанс» права грошової вимоги за цим договором на підставі договору про відступлення права вимоги №12Т від 11.11.2021. 
Отже, позивач довів існування між сторонами кредитних правовідносин, факт отримання відповідачем кредитних коштів та свій статус належного кредитора у спірному зобов`язанні. Відповідно, у суду немає підстав ставити під сумнів сам факт виникнення у відповідача обов`язку повернути отримані кошти та сплатити проценти у межах і на умовах, які відповідають закону та змісту договору. 
Із поданого позивачем деталізованого розрахунку суд установив, що після видачі кредиту відповідач неодноразово здійснювала часткові платежі в рахунок погашення заборгованості, а кредитор, у свою чергу, відображав у розрахунку як нарахування процентів за ставкою 1,70 % на день у межах первісного строку кредитування та окремих періодів пролонгації на пільгових умовах, так і нарахування процентів за ставкою 5,00 % на день у періоди, які кредитор відніс до пролонгації на стандартних (базових) умовах. Також розрахунок містить відомості про сплату відповідачем комісій за надання кредиту та пролонгацію (управління та обслуговування кредиту) у загальному розмірі 6107 грн.
Суд погоджується з поданим позивачем розрахунком, оскільки він узгоджується з умовами укладеного між сторонами договору про споживчий кредит № 3524109 від 27.04.2021, зокрема щодо суми кредиту, строку кредитування, розміру процентної ставки у межах первісного строку, стандартної (базової) процентної ставки, а також передбачених договором механізмів пролонгації на пільгових і стандартних умовах. Наданий розрахунок послідовно відображає рух заборгованості, нарахування та здійснені відповідачем платежі у хронологічному порядку, а його зміст кореспондує умовам пунктів 1.5.2, 1.6, 2.3.1.1, 2.3.1.2 договору. 
Суд також бере до уваги, що відповідач своїми діями фактично підтвердила виконання договору саме в тому порядку, який передбачили сторони. Так, вона не лише отримала кредитні кошти, а й надалі здійснювала платежі, які розрахунок відображає як сплату процентів, часткове погашення тіла кредиту, комісії за надання кредиту та платежів, пов`язаних із пролонгацією. Такі дії відповідача узгоджуються з передбаченим договором механізмом погашення заборгованості та продовження строку кредитування, а тому додатково підтверджують реальність виконання сторонами саме тих умов, на які посилається позивач. Будь-якого власного розрахунку, заперечень щодо періодів нарахування, розміру ставок чи порядку зарахування платежів відповідач суду не надала. Обов`язок доведення обставин, на які сторона посилається, покладається саме на цю сторону, а подані позивачем докази у цій справі є більш переконливими, ніж відсутні заперечення з протилежного боку. 
Крім того, суд враховує, що кредитний договір сторони уклали в електронній формі. Закон України «Про електронну комерцію» передбачає можливість укладення електронного договору шляхом акцепту оферти та підписання його, зокрема, електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Такий електронний договір за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Матеріали справи містять анкету-заяву, індивідуальну частину договору, паспорт споживчого кредиту та докази перерахування кредитних коштів, а тому суд вважає доведеними і факт укладення договору, і факт отримання відповідачем 20000 грн кредитних коштів. 
Також суд установив, що 11.11.2021 первісний кредитор ТОВ «Мілоан» відступив позивачу ТОВ «Діджи фінанс» право вимоги за спірним кредитним договором. Відповідно до ст. 512, 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в тому обсязі й на тих умовах, які існували на момент переходу права вимоги, а згода боржника для такої заміни кредитора не потрібна, якщо інше не встановив договір або закон. Отже, ТОВ «Діджи фінанс» є належним позивачем у цій справі. 
Суд окремо враховує, що позивач після набуття права вимоги не здійснював додаткових нарахувань, а звернувся до суду із вимогою про стягнення тієї заборгованості, яку первісний кредитор сформував за договором і відобразив у розрахунку. Станом на час звернення до суду позивач просив стягнути 31061 грн 98 коп., з яких 11829 грн становить заборгованість за тілом кредиту, а 19232 грн 98 коп. — заборгованість за процентами. Такий розмір заборгованості відповідає наданому розрахунку, узгоджується з умовами договору та підтверджується сукупністю письмових доказів у справі. 
За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами довів існування між сторонами кредитних правовідносин, факт отримання відповідачем кредитних коштів, перехід до позивача права вимоги, а також розмір непогашеної заборгованості. Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, кредит та проценти у погоджені строки не повернула, тому позовні вимоги ТОВ «Діджи фінанс» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 3524109 від 27.04.2021 у розмірі 31061 грн 98 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у виді сплати судового збору в сумі 2422,40 грн.
Визначаючись з розподілом витратна правничу допомогу, відповідно до вимог ст. 137, 141 ЦПК України суд зважає, що справа є незначної складності, обсяг підготовлених та наданих доказів є незначним, справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, представник позивача у судові засідання не з`являвся та подав заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, а тому суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача 3000 гривень витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою.
Керуючись ст. 12, 13, 76, 77, 81, 89, 141, 263-265, 268,ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" заборгованість за Кредитним договором №3524109 від 27.04.2021 у розмірі 31061 (тридцять одна тисяча шістдесят одна) гривня 98 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», ЄДРПОУ 42649746, місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя           В. В. Горбатюк