ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
22.06.2026	Справа №910/2014/26	

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Фрай"
до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
про стягнення заборгованості у розмірі 22 988,34 грн,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Фрай" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення заборгованості у розмірі 542 990,23 грн.
В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Фрай" вказувало, що ним на виконання своїх зобов`язань за Договором поставки №53-124-01-24-24263 від 21.11.2024 було поставлено Акціонерному товариству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" товар на загальну суму 1 194 801,49 грн, в той час як відповідачем частково та з простроченням оплачено поставлено товар - лише в частині 674 799,60 грн, у зв`язку з чим в останнього виник борг перед позивачем у розмірі 520 001,89 грн.
Крім того, посилаючись на порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Фрай" стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" інфляційних втрат у розмірі 21 500,29 грн та 0,3% річних у розмірі 1 488,05 грн,
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2026 відкрито провадження у справі №910/2014/26; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам строки для подання заяв по суті спору.
Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.
Як вбачається із наявного в матеріалах справи повідомлення про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи, ухвала суду від 04.03.2026 про відкриття провадження у справі №910/2014/26 була доставлена до електронного кабінету Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 04.03.2026 о 20 год. 14 хв., про що судом було отримано інформацію 05.03.2026 о 10 год. 26 хв.
Згідно пункту 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Таким чином, керуючись приписами п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що днем вручення відповідачу ухвали суду від 04.03.2026 є 05.03.2026.
Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.
За приписами ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.
Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 04.03.2026 у справі №910/2014/26 встановлено Акціонерному товариству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" строк на подання відзиву з долученими до нього доказами та з доказами його направлення позивачу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.
Частиною 1 статті 116 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Отже, Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" вправі було подати відзив на позов у строк до 20.03.2026 включно.
20.03.2026 через систему "Електронний суд" від Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" надійшов відзив на позов, в якому відповідач визнає постачання позивачем за Договором поставки №53-124-01-24-24263 від 21.11.2024 товару на загальну суму 1 194 801,49 грн. Також відповідач визнає, що до звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Фрай" до суду з даним позовом ним було частково оплачено поставлений товар - на суму 674 799,60 грн, а вже після відкриття провадження у даній справі ним було сплачено позивачу борг у розмірі 520 001,89 грн. Таким чином, станом на дату подання відзиву на позовну заяву, сума основної заборгованості за Договором поставки №53-124-01-24-24263 від 21.11.2024 погашена у повному обсязі. Водночас, відповідач не визнає позовні вимоги в частині стягнення 21 500,29 грн інфляційних втрат та 1 488,05 грн 0,3 % річних, оскільки вважає, що обрахунок сум відсотків річних та інфляційних витрат визначений безпідставно на періоди прострочення оплати товару, проведений без належного врахування висновків касаційного суду щодо цього питання. У відзиві відповідач просив суд у разі визнання судом пропущеним строку на подання відзиву на позовну заяву, поновити його, як такий, що пропущений з поважних причин, закрити провадження у справі №910/2014/26 в частині стягнення 520 001,89 грн основної заборгованості відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю предмета спору, а в задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2026 закрито провадження у справі №910/2014/26 в частині вимоги про стягнення з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" боргу у розмірі 520 001,89 грн за поставлений товар у зв`язку з відсутністю предмету спору в цій частині.
24.03.2026 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Фрай" надійшла відповідь на відзив, в якій позивач звертає увагу суду, що відповідач жодним чином не пояснив у чому полягає безпідставність розрахунку та які саме висновки касаційного суду не були враховані. Також позивач звертає увагу суду, що відповідач не надав власного контррозрахунку, обмежившись лише формальним посиланням на судову практику без аналізу її релевантності до обставин даної справи. При цьому, позивач визнає погашення відповідачем в повному обсязі суми основного боргу, тому просить суд закрити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення основного боргу у розмірі 520 001,89 грн у зв`язку з відсутністю предмета спору внаслідок його добровільного погашення після відкриття провадження у справі. Натомість позовні вимоги про стягнення 21 500,29 грн інфляційних втрат та 1 488,05 грн 0,3% річних Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Фрай" просить задовольнити у повному обсязі.
Частиною 1 статті 167 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заперечення подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання заперечення, який дозволить іншим учасниками справи отримати заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.
Пунктом 7 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 04.03.2026 у справі №910/2014/26 встановлено відповідачу строк на подання заперечень - протягом семи днів з дня отримання відповіді на відзив.
Згідно долученої до відповіді на відзив квитанції №6419327 відповідь на відзив була доставлена до електронного кабінету Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 23.03.2026 о 20 год. 19 хв.
Відтак, керуючись приписами ч. 1 ст. 116, п. 2) ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" вправі було подати заперечення на відповідь на відзив до 31.03.2026 (включно), однак таким своїм правом не скористалось.
Щодо викладеного клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву, суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки строк на подання Акціонерним товариством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" відзиву в межах справи №910/2014/26 не був пропущений.
Натомість викладене Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Фрай" в відповіді на відзив клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 520 001,89 грн суд залишає без розгляду на підставі ч. 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відсутній зміст питання, яке має бути розглянуто судом (дане питання було вирішене ухвалою суду від 23.03.2026).
Відтак суд приходить до висновку про можливість розглянути справу по суті за наявними матеріалами. 
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.
21.11.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Фрай" (постачальник) та Акціонерним товариством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (покупець) укладено Договір поставки №53-124-01-24-24263 (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого постачальник зобов`язався поставити і передати у власність покупцю в передбачені цим договором строки товар, а покупець зобов`язався прийняти і оплатити даний товар згідно з найменуванням, асортиментом, виробником, кількістю, ціною, та з кодом згідно УКТ ЗЕД товару, які зазначаються в специфікації №1 (додаток №1 до договору), та є невід`ємною частиною договору.
У пункті 1.2 Договору вказано, що предметом поставки по даному договору є товар: обладнання телевізійне та аудіовізуальне в асортименті код 32320000-2 згідно ДК 021:2015 (Телевізійне й аудіовізуальне обладнання).
Датою поставки товару є дата підписання видаткової накладної вантажоодержувачем. Ризик випадкового пошкодження або випадкового знищення товару переходить до покупця з моменту поставки товару (п. 3.5 Договору).
Згідно п. 4.1 Договору ціна товару по договору становить 997 493,00 грн без ПДВ, крім того ПДВ 20% 199 498,60 грн, всього ціна договору: 1 196 991,60 грн. 
Пунктом 5.1 Договору передбачено, що оплату за поставлений товар покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 60 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатний товар згідно СОУ НАЕК 038:2021 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії".
За умовами пункту 8.4 Договору у випадку порушення строків оплати товару покупець на вимогу постачальника, відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, сплачує суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 0,3% річних від простроченої суми. Пеня за порушення строку оплати товару не нараховується.
Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності печатки) і діє до 31.12.2025, а в частині виконання гарантійних зобов`язань, що передбачені даним договором до спливу гарантійних строків (п. 11.1 Договору).
У специфікації №1 сторонами було погоджено номенклатуру, ціну та кількість товару, що підлягав постачанню Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Фрай" Акціонерному товариству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".
На виконання своїх зобов`язань за Договором Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Фрай" було поставлено Акціонерному товариству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" за видатковою накладною №809 від 13.12.2024 товар на суму 644 319,30 грн, за видатковою накладною №10 від 20.01.2025 товар на суму 445 068,30 грн, за видатковою накладною №39 від 11.02.2025 товар на суму 9 228,00 грн, за видатковою накладною №48 від 19.02.2025 товар на суму 51 499,99 грн, за видатковою накладною №59 від 03.03.2025 товар на суму 44 685,90 грн.
Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Фрай" про неналежне (з простроченням) виконання Акціонерним товариством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" своїх зобов`язань з оплати поставленого за Договором товару, у зв`язку з чим наявні правові підстави для стягнення з відповідача (з урахуванням закриття провадження в частині стягнення суми основного боргу) інфляційних втрат у розмірі 21 500,29 грн та 0,3% річних у розмірі 1 488,05 грн.
Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд прийшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
На підтвердження виконання своїх зобов`язань за Договором з постачання товару Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Фрай" було долучено до позовної заяви підписані представниками та скріплені печатками сторін видаткові накладні №809 від 13.12.2024 на суму 644 319,30 грн, №10 від 20.01.2025 на суму 445 068,30 грн, №39 від 11.02.2025 на суму 9 228,00 грн, №48 від 19.02.2025 на суму 51 499,99 грн, №59 від 03.03.2025 на суму 44 685,90 грн.
Вказані видаткові накладні містить відомості про постачальника (Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Фрай"), покупця (ВП "Хмельницька АЕС" ДП "НАЕК "Енергоатом") та одержувача (Хмельницьке відділення ВП "Складське господарство" ДП "НАЕК "Енергоатом"), містять посилання на реквізити Договору, в них зазначено номенклатуру, кількість та вартість товару, що постачається.
Відповідач у своєму відзиві визнав факт постачання позивачем товару за Договором вартістю 1 194 801,49 грн.
Таким чином, матеріалами справи підтверджується постачання Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Фрай" Акціонерному товариству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" товару за Договором на загальну суму 1 194 801,49 грн.
Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Пунктом 5.1 Договору передбачено, що оплату за поставлений товар покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 60 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатний товар згідно СОУ НАЕК 038:2021 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії".
Представником відповідача на товар за видатковою накладною №809 від 13.12.2024 був оформлений ярлик на придатну продукцію №Я-1-205-24 від 26.12.2024, за видатковою накладною №10 від 20.01.2025 - ярлик на придатну продукцію №Я-1-002-24 від 24.01.2025, за видатковою накладною №39 від 11.02.2025 - ярлик на придатну продукцію №Я-1-005-24 від 18.02.2025, за видатковою накладною №48 від 19.02.2025 - ярлик на придатну продукцію №Я-1-009-24 від 25.02.2025, за видатковою накладною №59 від 03.03.2025 - ярлик на придатну продукцію №Я-1-013-24 від 10.03.2025.
Статтею 253 Цивільного кодексу України унормовано, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Отже, Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" повинне було оплатити поставлений Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Фрай" товар у наступні строки:
- за видатковою накладною №809 від 13.12.2024 товар на суму 644 319,30 грн - до 24.02.2025 включно,
- за видатковою накладною №10 від 20.01.2024 товар на суму 445 068,30 грн - до 25.03.2025 включно, 
- за видатковою накладною №39 від 11.02.2025 товар на суму 9 228,00 грн - до 21.04.2025 включно (згідно ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, оскільки останній день 60-денного строку припадав на вихідний день - 19.04.2025 - суботу),
- за видатковою накладною №48 від 19.02.2024 товар на суму 51 499,99 грн - до 27.04.2026 включно (згідно ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, оскільки останній день 60-денного строку припадав на вихідний день - 26.04.2025 - неділю), 
- за видатковою накладною №59 від 03.03.2025 товар на суму 44 685,90 грн - до 09.05.2025 включно (оскільки згідно Закону №3107-IX від 29.05.20203 з 15.07.2023 День пам`яті та перемоги над нацизмом у Другій світовій війні 1939- 1945 років відзначається щорічно 8 травня).
Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.
Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як вбачається із матеріалів справи Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" з простроченням виконано свої зобов`язання з оплати товару, а саме:
- згідно платіжної інструкції №2545 від 11.03.2025 сплатило кошти у розмірі 328 762,50 грн;
- згідно платіжної інструкції №2558 від 11.03.2025 сплатило кошти у розмірі 142 726,50 грн;
- згідно платіжної інструкції №2570 від 11.03.2025 сплатило кошти у розмірі 51 120,00 грн;
- згідно платіжної інструкції №2571 від 11.03.2025 сплатило кошти у розмірі 14 949,60 грн;
- згідно платіжної інструкції №2572 від 11.03.2025 сплатило кошти у розмірі 106 760,70 грн;
- згідно платіжної інструкції №3579 від 09.04.2025 сплатило кошти у розмірі 21 252,30 грн;
- згідно платіжної інструкції №3830 від 17.04.2025 сплатило кошти у розмірі 9 228,00 грн;
- згідно платіжної інструкції №2783 від 18.03.2026 сплатило кошти у розмірі 423 816,00 грн;
- згідно платіжної інструкції №2784 від 18.03.2026 сплатило кошти у розмірі 51 499,99 грн;
- згідно платіжної інструкції №2785 від 18.03.2026 сплатило кошти у розмірі 44 685,90 грн.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Із наведеного вбачається, що товар на суму 674 799,60 грн був сплачений Акціонерним товариством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" хоч із простроченням, проте до звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Фрай" до суду із даним позовом. Натомість товар на суму 520 001,89 грн був сплачений відповідачем із простроченням та після звернення позивача до суду із даним позовом, що слугувало підставою для закриття провадження у справі в частині вимоги про стягнення суми основного боргу згідно ухвали суду від 23.03.2026.
Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Посилаючись на порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Фрай" стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" інфляційних втрат у розмірі 21 500,29 грн та 0,3% річних у розмірі 1 488,05 грн.
Судом встановлено, що відповідач обов`язку по сплаті грошових коштів у визначений Договором строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язань, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.
Водночас, Акціонерним товариством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" не наведено будь-яких обставин, які б перешкоджали йому своєчасно оплатити поставлений за Договором товар. 
Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі №922/3095/18, від 18.03.2020 у справі №902/417/18, а також у постановах Верховного Суду від 05.09.2023 у справі №910/9723/22, від 17.10.2023 у справі №910/19817/21, від 19.10.2023 у справі №910/962/22, тобто є усталеною правовою позицією касаційного суду.
Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також відсотки річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (постанова Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18).
Умовами п. 8.4 Договору сторони передбачили, що у випадку порушення строків оплати товару покупець на вимогу постачальника, відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, сплачує суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 0,3% річних від простроченої суми. Пеня за порушення строку оплати товару не нараховується.
Як вбачається із долученого до позову розрахунку, позивач нараховує відповідачу 0,3% річних до 24.02.2026, а інфляційні втрати - до 31.12.2025.
Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 0,3% річних та інфляційних втрат у інформаційно-пошуковій системі "Ліга:Закон", суд приходить до висновку, що правомірним є стягнення з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 0,3% річних у розмірі 1 488,05 грн та інфляційних втрат у розмірі 21 500,29 грн.
За таких обставин позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Фрай" підлягають задоволенню повністю, а з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" підлягають стягненню 0,3% річних у розмірі 1 488,05 грн та інфляційні втрати у розмірі 21 500,29 грн.
Щодо розподілу між сторонами судового збору.
Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
За змістом підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви встановлюються у таких розмірах: майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" станом на 01.01.2026 прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб становить 3 328,00 грн.
Первісно в поданій до суду шляхом формування в системі "Електронний суд" позовній заяві Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Фрай" заявлено вимогу майнового характеру - про стягнення з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" заборгованості у розмірі 542 990,23 грн.
В той же час, частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
У відповідності до наведених приписів закону за подання до господарського суду даної позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Фрай" повинне було сплатити та сплатило судовий збір у розмірі 6 515,88 грн (542 990,23 грн х 0,015 х 0,8), що підтверджується платіжною інструкцією №2047 від 25.02.2026.
Водночас, відповідачем після відкриття провадження у справі №910/2014/26 сплачено позивачу суму основного боргу у розмірі 520 001,89 грн, що стало підставою для закриття провадження щодо цієї вимоги згідно ухвали від 23.03.2026 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю предмета спору.
У частині 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.
При постановленні ухвали від 23.03.2026 про закриття провадження в частині вимоги про стягнення з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" боргу у розмірі 520 001,89 грн судом не було вирішено питання про повернення судового збору з бюджету.
У правовідносинах щодо розподілу судових витрат у випадку закриття провадження у справі слід керуватись положеннями п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" за якими сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях (аналогічний висновок викладено у постанові Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2022 у справі №910/5936/20).
Відтак судовий збір у сумі 6 240,02 грн (пропорційно до розміру вимоги, провадження в якій закрито) не підлягає розподілу між сторонами за наслідками розгляду спору у справі №910/2014/26, а підлягає поверненню Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Фрай" з державного бюджету. 
Щодо судового збору в іншій частині, то згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у зв`язку з задоволенням позовних вимог повністю.
Керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Фрай" задовольнити повністю.
2. Стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Фрай" (04050, м. Київ, вул. Іллєнка Юрія, буд. 81А; ідентифікаційний код 44520329) 0,3% річних у розмірі 1 488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) грн 05 коп., інфляційні втрати у розмірі 21 500 (двадцять одна тисяча п`ятсот) грн 29 коп. та судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят п`ять) грн 86 коп. Видати наказ.
3. Повернути з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Фрай" (04050, м. Київ, вул. Іллєнка Юрія, буд. 81А; ідентифікаційний код 44520329) судовий збір в частині 6 240 (шість тисяч двісті сорок) грн 02 коп., сплачений за платіжною інструкцією №2047 від 25.02.2026. 
4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 22.06.2026.

Суддя Роман БОЙКО