Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №439/814/26
Провадження № 2-о/439/57/26

12 травня 2026 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області у складі
головуючого судді Войтюк Т.Л.,
за участі секретаря судового засідання Бойко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Підкамінська селищна рада Львівської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, 
встановив:
Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою у якій просить встановити факт належності Державного акту на право приватної власності на землю, який виданий на ім`я ОСОБА_2 , належить ОСОБА_3 . 
Заявник зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_3 , яка до дня смерті проживала з ним. 30.06.2018 ОСОБА_3 склала заповіт в якому все своє майно заповіла заявнику. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якої входять земельні ділянки площею 1,9623 га (кадастровий 4620380700:04:014:0062) та земельна ділянка площею 0,0473 га., (кадастровий номер 4620380700:08:004:0422).
19.09.2024 приватним нотаріусом заведена спадкова справа за заявою ОСОБА_1 . Однак приватним нотаріусом виявлено недоліки, а саме, розбіжність в написанні прізвища спадкодавця в правовстановлюючому документі, зокрема у Державному акті на право приватної власності на землю серії 1 - ЛІВ № 015717 зазначено прізвище « ОСОБА_4 », а правильно має бути « ОСОБА_5 », як вбачається із паспорта та свідоцтва про смерть ОСОБА_3 .
Зазначена обставина перешкоджає йому отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом стосовно земельних ділянок, які заповіла йому спадкодавець ОСОБА_3 , а тому виникла необхідність у встановленні факту належності правовстановлюючого документу.
Ухвалою судді від 07.04.202 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження., судове засідання призначено на 12.05.2026.
Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Від представника заявника адвоката Галушки В.В. надійшла заява про розгляд справи без участі заявника та його представника, вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.
Представник заінтересованої особи Підкамінської селищної ради Львівської області в судове засіданнч не з`явився, був належним чином повідомлений про місце, дату та час проведення судового засідання. 12.05.2026 від представника надійшла заява, у якій просить розгляд справи проводити без участі заінтересованої особи, вимоги підтримують.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд доходить до такого висновку.
Судом встановлено, що згідно з копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 баба заявника значиться як ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 29.03.2024, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті Львівська область, Золочівський район село Вербівчик, про що складено актовий запис №43 (а.с.6).
Згідно з довідкою №43 від 02.04.2025 виданою Підкамінською селищною радою Львівської області встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с.7).
ОСОБА_3 все своє майно, яке їй належить і буде належати на день смерті заповіла ОСОБА_1 , що підтверджується копією заповіту від 13.06.2018, зареєстрованого в реєстрі за №49 (а.с.8).
Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №78405671 від 18.09.2024 після смерті ОСОБА_6 заведено спадкову справу №170/2024 (а.с.9).
ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Орихівчик Бродівського району Львівської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 11.01.1980 (а.с.18).
Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 15.12.1984 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклали шлюб 15.12.1984 року, після укладення шлюбу ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_5 » (а.с.16).
Відповідно до копії Державногоакта на право приватної власності на землю І-ЛВ № 015717, ОСОБА_2 , що мешкає у с. Вербівчик Бродівського району, на підставі розпорядження Бродівської райдержадміністрації № 283 від 05.09.2001 передана у приватну власність земельна ділянка площею 2,0096 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території село Вербівчик, Вербівчинської сільської ради. Землю передано для сільськогосподарського товарного виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю а № 26. (а.с.20).
З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-3223743832021 від 03.09.202 вбачається, що власником земельної ділянки з кадастровий номер 4620380700:04:014:0062 є ОСОБА_3 (а.с.21-22).
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-3513201892021 від 29.08.2021 вбачається, що власником земельної ділянки з кадастровий номер 4620380700:08:004:0422 є ОСОБА_3 (а.с.23-24).
Заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 12.03.1996. Його батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с.12).
Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 12.11.1958 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_11 та її батьками є ОСОБА_12 та ОСОБА_2 (а.с. 17).
Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 від 24.10.1978, вбачається, що ОСОБА_9 та ОСОБА_11 уклали шлюб 24.10.1978, після укладення шлюбу ОСОБА_11 змінила прізвище на « ОСОБА_13 » (а.с.13).
Як вбачається з матеріалів справи, а саме копії Рішення Бродівського районного суду від 18.08.2021, яке набрало законної сили, мати заявника ОСОБА_10 зверталася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення стосовно аналогічної помилки у написанні прізвища діда заявника у Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку, який був виданий на ім`я ОСОБА_14 та належав ОСОБА_8 (а.с.25-26).
У частині першій статті 1 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) указано, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.
Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
Згідно з частиною першою статті 2ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до частини другої статті 19ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження.
Відповідно до частини першої статті 293ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315ЦПК України і не є вичерпним.
Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.
З досліджених судом копій документів, долучених до заяви вбачається, що у свідоцтві про смерть, свідоцтві про одруження, прізвище, ім`я та по батькові померлої значиться як ОСОБА_3 , у довідці виданій Підкамінською селищною радою, у заповіті померла значиться ОСОБА_3 , а у Державному акті на право власності на землю І-ЛВ № 015717 від 19.09.2001, померла значиться як ОСОБА_2 .
Судом також встановлено, що у зазначених документах є ідентичні дані щодо дати та місця народження, місця реєстрації ОСОБА_3 , що свідчить про належність усіх документів одній особі, незважаючи на різницю у написанні прізвища.
Досліджені судом письмові докази не дають підстав для розумного сумніву у належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , Державного акта на право приватної власності на землю І-ЛВ № 015717 від 19.09.2001, який виданий Бродівською районною державною адміністрацією Львівської області на ім`я ОСОБА_2 . 
Заявник позбавлений можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт належності правовстановлюючих документів ОСОБА_3 .
За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1ст.315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови ПленумуВерховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Від встановлення факту належності ОСОБА_3 правовстановлюючого документа, залежить можливість заявника володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.
Метою встановлення даних факту є необхідність реалізації заявником права власності на майно, отже такий факт породжує юридичні наслідки.
Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що встановлення даних фактів необхідно заявнику для оформлення документів про право приватної власності, а вказані у заяві обставини знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, відтак суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 293, 294, 315-319, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України,суд
ухвалив:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Підкамінська селищна рада Львівської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа – задовольнити.
Встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю 1-ЛІВ № 015717 від 19.09.2001 року, який виданий Бродівською районною державною адміністрацією Львівської області на ім`я ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 ЦПК України.
Заявник: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_8 .
Заінтересована особа: Підкамінська селищна рада Львівської області, місцезнаходження: 80670, Львівська область, Золочівський район, селище Підкамінь, вулиця І. Франка, будинок 1, ЄРДПОУ:04372483.

Повний текст рішення суду складено та підписано 12 травня 2026 року.

Суддя           Т.Л. Войтюк