ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
пр. Волі, 54а, м. Луцьк, 43010, тел./факс 72-41-10
E-mail: inbox@vl.arbitr.gov.ua Код ЄДРПОУ 03499885

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
 02 червня 2026 року 	Справа № 903/316/26	

Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А.С., за учасіт секретаря судового засідання Коритан Л.Ю., розглянувши справу
за позовом: заступника керівника Луцької окружної прокуратури Волинської області в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби, Волинської обласної ради, Волинської обласної державної (військової) адміністрації
до відповідача-1: Комунального підприємства «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Волинської обласної ради
відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальність «Волиньелектрозбут»
про визнання недійсною додаткової угоди та стягнення 14287,92 грн,

за участю представників-учасників справи:
від позивача-1: н/з;
від позивача-2: н/з;
від позивача-3: Б`яла І.В., витяг з ЄДР;
від відповідача-1: н/з;
від відповідача-2: Бугайчук А.М., наказ, посадова інструкція;
прокурор: Шарунович, прокурор, службове посвідчення №082091 від 22.08.2025.

Права та обов`язки учаснику судового процесу роз`яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.
Відводу складу суду не заявлено.
Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.
установив:
31.03.2026 через систему «Електронний суд» звернувся заступник керівника Луцької окружної прокуратури Волинської області з позовом в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби, Волинської обласної ради, Волинської обласної державної (військової) адміністрації до Комунального підприємства «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Волинської обласної ради та Товариства з обмеженою відповідальність «Волиньелектрозбут» в якому просить суд:
- визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 01.07.2024, щодо внесення змін до договору № ВЕЗ23-24/55 від 25.12.2023 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» та Комунальним підприємством «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Волинської обласної ради;
- стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» на користь Волинської обласної ради в дохід обласного бюджету кошти в сумі 14287,92 грн.
При обґрунтуванні позовних вимог вказує, що спірна додаткова угода до договору № ВЕЗ23-24/55 від 25.12.2023 про постачання електричної енергії споживачу укладена з порушенням вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», підп. 2 п. 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1178 від 12.10.2022, безпідставно змінено істотні умови договору та не дотримано процедуру її укладення, при укладенні спірної угоди сторонами належним чином не обґрунтовано коливання ціни на електроенергію на ринку після укладення первісного договору або первісної додаткової угоди, змінено ціну товару після його передачі (споживання покупцем), збільшено ціну товару більше як на 10% від ціни товару, яка була визначена сторонами у договорі за результатами процедури закупівлі, тому на підставі ч. 1 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України просить визнати її недійсною. Додатково зазначають, що збільшення сторонами вартості одиниці предмету закупівлі за відсутності визначених законом умов, призвело до безпідставного отримання коштів, які підлягають поверненню в сумі 14287,92 грн.
Ухвалою суду від 06.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 05.05.2026. Запропоновано відповідачам подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзиви на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзивів надіслати прокурору, позивачам, докази чого подати суду. Запропоновано прокурору, позивачам подати суду: відповіді на відзиви та наявні докази – в строк 5 днів з дня їх отримання, з врахуванням вимог ст. ст. 166, 184 ГПК України, копію відповідей на відзиви з додатками надіслати відповідачам, докази надіслання надати суду; відповідачам – заперечення на відповідь прокурора, позивачів, протягом 5-ти днів з дня отримання відповідей на відзиви з доказами надіслання прокурору, позивачу.
07.04.2026 через систему «Електронний суд» від позивача-2 надійшла заява про проведення засідання за відсутності учасника справи у якій просить суд здійснювати розгляд справи за відсутності його представника. Дане клопотання долучене до матеріалів справи.
17.04.2026 через систему «Електронний суд» від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву у якому просять суд відмовити у задоволенні позову. Зокрема зазначають, що підставою для зміни ціни за одиницю електричної енергії є інформація щодо зміни середньозваженої ціни на ринку “на добу наперед” (далі – РДН). Відповідачем документально підтверджено наявність підстав для укладення оспорюваної угоди. П. 17 Особливостей чітко, і у недвозначний спосіб визначив, що положення частини 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (в якій передбачено обмеження у 10%) під час воєнного стану не застосовуються. Отже, у частині, врегульованій Особливостями, саме їх положення підлягають пріоритетному застосуванню. Тож, положення ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (в якій передбачено обмеження у 10%) не застосовувались на момент виконання договору у 2024 році. В той же час зміни у п. 19 Особливостей в частині зміни ціни за одиницю товару не більше 10% було внесені лише редакцією Постанови КМУ № 1067 від 01.09.2025. Крім того, вказані обмеження у розмірі 10% міститься у пп. 2 п. 5 ст. 41 Закону «Про публічні закупівлі», а підняття ціни за додатковою угодою № 2 від 01.07.2024 на підставі цього пункту не здійснювалось (підняття відбувалось на підставі підпункту 7 пункту 19 Особливостей відповідає пункт 7 частини 5 статті 41 зазначеного Закону). Викладені прокуратурою доводи про порушення ТОВ «Волиньелектрозбут» процедури ініціювання підвищення ціни на електричну енергію не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи. Крім того, у випадку дострокового розірвання договору споживач був би змушений перейти на постачання електричної енергії до постачальника «останньої надії» (ПОН), одночасно оголошувати нову закупівлю електричної енергії зі значно вищою очікуваною вартістю, ніж стала після підняття ціни, що б призвело до перевитрати бюджетних коштів та поклало б додатковий тягар для бюджету. Даний відзив долучений до матеріалів справи.
20.04.2026 через систему «Електронний суд» від позивача-1 надійшли пояснення у яких просять суд врахувати пояснення та розгляд справи проводити за відсутності представника.
23.04.2026 через систему «Електронний суд» від прокуратури надійшла відповідь на відзив на позовну заяву у якій просять суд відхилити заперечення на позовну заяву, викладені у відзиві. Зокрема зазначають, що надані розрахунки із посиланням на середньозважені ціни за попередній місць не є належним та допустимим доказом на підтвердження факту коливання ціни на товар у сторону збільшення у спірний період. Укладення додаткових угод до договору про закупівлю щодо зміни ціни на товар із урахуванням подібного підходу спотворюватиме результати торгів та зводитиме нанівець економію, яку було отримано під час підписання договору, та, як наслідок, робитиме результат закупівлі невизначеним й зумовлюватиме неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 5 Закону України «Про публічні закупівлі». Укладаючи додаткову угоду № 2 від 01.07.2024, до договору постачання електричної енергії № ВЕЗ23-24/55 від 25.12.2023, сторонами фактично збільшено ціну за одиницю товару у розмірі понад 10 відсотків тої вартості, що визначена у додатковій угоді № 1 від 17.01.2024 до договору № ВЕЗ23-24/55 від 25.12.2023. Отже, укладення додаткової угоди № 2 від 01.07.2024, до договору про постачання електричної енергії № ВЕЗ23-24/55 від 25.12.2023, суперечить вимогам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», та є достатньою і самостійною підставою для визнання таких правочинів судом недійсними. Вищенаведене свідчить про безпідставність внесення змін до договору № ВЕЗ23-24/55 від 25.12.2023 щодо збільшення ціни за одиницю товару та підписання додаткової угоди № 2 від 01.07.2024, а тому така угода підлягають визнанню недійсною на підставі ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215, ст. 632, ст. 652 ЦК України, п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки цей правочин призвів до безпідставного збільшення ціни за одиницю електричної енергії- з 8,465484 грн за 1 кВт/год до 10,294453 грн, що суперечить інтересам держави та потребує негайного вжиття необхідних і достатніх заходів реагування, спрямованих на їх усунення. Дана відповідь на відзив долучена до матеріалів справи.
27.04.2026 через систему «Електронний суд» від відповідача-2 надійшли заперечення на відповідь на відзив у якій просять суд відмовити у задоволенні позову. Дані заперечення долучені до матеріалів справи. 
30.04.2026 через систему «Електронний суд» від відповідача-1 надійшла заява у якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Дана заява долучена до матеріалів справи.
30.04.2026 через систему «Електронний суд» від прокурора надійшла заява (фактично заперечення на заперечення на відповідь на відзив). Дана заява долучена до матеріалів справи.
05.05.2026 суд, на виконання вимог ст. 195 ГПК України, враховуючи строки розгляду справи, постановив на місці закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 02.06.2026. Запропоновано Комунальному підприємству «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Волинської обласної ради до початку розгляду справи по суті подати письмову заяву у якій конкретизувати прохальну частину заяви від 30.04.2026, зазначивши чітко про визнання позовних вимог (за умови реального визнання всіх або частини позовних вимог).
27.05.2026 через систему «Електронний суд» від прокурора надійшла заява про вступ у справу як представника. Дана заява долучена до матеріалів справи.
28.05.2026 через систему «Електронний суд» від відповідача-1 надійшла заява у якій просить суд розглянути справ без його участі. Дана заява долучена до матеріалів справи.
Представники позивача-1, позивача-2 та відповідача-1 02.06.2026 не прибули у судове засідання, хоча належно були повідомлені про час та місце розгляду справи.
Прокурор та представник позивача-3 у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили задовольнити позов. Представник відповідача-2 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у позові.
Відповідно до ч. 3 ст. 242 ГПК України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складення в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, встановленому законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
За визначенням п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно ч.3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.
Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Тобто, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про дату, час та місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.
Застосовуючи згідно з ч.1 ст. 3 ГПК України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07.07.1989).
Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Папазова та інші проти України" (заяви №№ 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07) від 15.03.2012р. (п.29) суд повторює, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (§51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006р. у справі "Красношапка проти України"). 
З врахуванням наведеного, а також вжиття судом всіх передбачених чинним законодавством заходів повідомлення учасників справи, що не прибули у судове засідання про дату, час та місце розгляду спору по суті, суд приходить до висновків про відсутність підстав до відкладення розгляду справи та можливість розгляду справи за відсутності представників позивача-1, позивача-2 та відповідача-1.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, 
установив:
25.12.2023 між Комунальним підприємством «Волинський обласний будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи з порушенням психіки» Волинської обласної ради (споживачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» (постачальником) укладено договір № ВЕЗ23 24/55 про постачання у 2024 році електричної енергії споживачу (№ UA-2023-12-04 003706-a).
Відповідно до п. п. 1.1, 1.3, 1.4, 1.5, 2.1, 4.1, 4.2, 12.1 на умовах цього договору № ВЕЗ23-24/55 від 25.12.2023 та за результатами проведеної процедури закупівлі постачальник продає товар електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно із умовами цього договору.
Загальна сума договору становить 206841,6 гривень, у тому числі ПДВ 34473,60 грн. за рахунок коштів місцевого бюджету. Ціна договору може бути змінена у випадку зменшення обсягів закупівлі, зокрема із урахуванням фактичного обсягу видатків споживача, або у випадку внесення інших змін згідно із чинним законодавством України. Кількість (обсяг) електричної енергії, яка постачається за цим договором, визначено у додатку 1 та відповідає очікуваному обсягу закупівлі послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у оператора системи. Початком постачання електричної енергії споживачу є 01.01.2024.
Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за ціною, визначеною у додатку 2 цього договору. Ціна за 1 кіловат-годину (одиницю товару) визначена у Додатку 2 до цього договору.
Цей договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та укладається на строк до 31.12.2024 включно, а у частині розрахунків діє до повного виконання зобов`язань сторонами.
Згідно додатку № 2 до договору № ВЕЗ23-24/55 від 25.12.2023 сторонами погоджено ціну електричної енергії у розмірі 4,80347 грн/кВт*год як товару без ПДВ, а ціна за одиницю (з урахуванням величини регульованих тарифів та ПДВ ) у сумі 8,208 грн/кВт*год.
На момент підписання договору сторонами погоджені всі істотні умови договору , а саме предмет, ціну та строк виконання зобов`язань за договором відповідно до вимог Господарського кодексу України та Закону України «Про публічні закупівлі».
У подальшому згідно додаткової угоди № 1 від 17.01.2024 до договору № ВЕЗ23-24/55 від 25.12.2023 сторонами погоджено, що у зв`язку із зміною із 01.01.2024 регульованого тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК «УКРЕНЕРГО» на підставі Постанови НКРЕКП від 09.12.2023 м№ 2322 сторони вирішили додаток № 2 до договору змінити, при цьому ціну електричної енергії як товару зазначити у розмірі 4,80347 грн/кВт*год як товару без ПДВ (без змін), встановити величину регульованих тарифів без ПДВ у розмірі 2,2511 грн/кВт*год, ПДВ – 1,410914 грн/кВт*год, і остаточну ціну за одиницю (з урахуванням величини регульованих тарифів та ПДВ) встановити у сумі 8,465484 грн/кВт*год. У зв`язку із зміною ціни за одиницю товару сторони погодили, що кількість товару (обсяги постачання електричної енергії) становить 24433 кВт*год. 
Прокурор зазначає, що вказана угода не оспорюється, а зазначена в ній ціна взята за основу для майбутніх розрахунків.
Відповідно до додаткової угоди № 2 від 01.07.2024 до договору № ВЕЗ23-24/55 сторонами погоджено, що ціну електричної енергії як товару змінено і визначено у розмірі 6, 327611 грн/кВт*год як товару без ПДВ, величина регульованих тарифів без ПДВ становить 2,2511 грн/кВт*год, ПДВ 1,715742 грн/кВт*год, і остаточну ціну за одиницю (з урахуванням величини регульованих тарифів та ПДВ) визначено у сумі 10,294453 грн/кВт*год. Додаткова угода набуває чинності з 01.07.2024. 
Відповідно до додаткової угоди № 3 від 15.08.2024 у преамбулі і тексті та реквізитах «споживача» у договору № ВЕЗ23-24/55 від 25.12.2023 Комунальне підприємство «Волинський обласний будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи з порушенням психіки» Волинської обласної ради замінено на Комунальне підприємство «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Волинської обласної ради. Всі інші умови договору залишаються без змін.
Згідно додаткової угоди № 4 від 30.09.2024 договору № ВЕЗ23-24/55 від 25.12.2023 сторони погодили припинити договірні відносини в частині постачання (споживання) електричної енергії за вказаним договором із 01.10.2024. В частині оплати зобов`язання по договору зберігають свою чинність до здійснення повних взаєморозрахунків між сторонами. Також сторонами погоджено внести зміни до п. 1.3 договору і викласти його у наступній редакції: «Загальна сума договору становить 203 525,34 грн, у тому числі ПДВ 33 920,89 грн, із яких за рахунок місцевого бюджету - 203 525,34 грн. Кількість товару (обсяги постачання електроенергії) 22354 кВт*год.
Відповідно до звіту про виконання договору про закупівлю UA-2023-12-04 003706-a вбачається, що вказаний договір закритий і вказана остаточна ціна 203525,34 грн.
Отже, звертаючись до суду із даним позовом прокурор доводить, що вказує, що спірна додаткова угода №2 до договору № ВЕЗ23-24/55 від 25.12.2023 про постачання електричної енергії споживачу укладена з порушенням вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», підп. 2 п. 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1178 від 12.10.2022, безпідставно змінено істотні умови договору та не дотримано процедуру її укладення, при укладенні спірної угоди сторонами належним чином не обґрунтовано коливання ціни на електроенергію на ринку після укладення первісного договору або первісної додаткової угоди, змінено ціну товару після його передачі (споживання покупцем), збільшено ціну товару більше як на 10% від ціни товару, яка була визначена сторонами у договорі за результатами процедури закупівлі, тому на підставі ч. 1 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України просить визнати її недійсною. При цьому, на думку прокурора збільшення сторонами вартості одиниці предмету закупівлі за відсутності визначених законом умов, призвело до безпідставного отримання коштів, які підлягають поверненню в сумі 14287,92 грн.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначено Законом № 922-VIII (Закон України «Про публічні закупівлі»). 
Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про публічні закупівлі», замовниками є органи державної влади (органи законодавчої, органи виконавчої, судової влади), та правоохоронні органи держави, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, об`єднання територіальних громад.
Публічні закупівлі здійснюються із дотриманням принципів, визначених указаним вище Законом, зокрема, максимальної економії, ефективності та пропорційності (п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про публічні закупівлі»)
Відповідно до частини першої статті 41 Закону «Про публічні закупівлі», договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
При цьому, суд зазначає, що законодавство про публічні закупівлі встановлює спеціальний порядок зміни істотних умов договору, укладеного на відкритих торгах. 
Сторона договору при здійсненні державних закупівель розпоряджається не власними коштами, а коштами держави, коштами платників податків.
Верховний Суд вказує на те, що право сторін договору на внесення змін до нього не може відбуватися з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, відповідно, свобода договору не може превалювати над дотримання вимог закону (постанова Верховного Суду від 28.09.2023 у справі №927/56/23).
Відповідно до частини четвертої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
Отже, враховуючи приписи п. 2 ч. 5 ст. 41 вказаного Закону, істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, – не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов електричної енергії.
Також суд враховує, що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування особливості здійснення закупівель товарів, робіт та послуг для замовників, передбачених цим Законом, визначаються Кабінетом Міністрів України (п. 3-7 розд. Х Закону).
Постановою Уряду від 12.10.2022 №1178 затверджено Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування (далі – Особливості (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з пунктом 1 цих Особливостей вони встановлюють порядок та умови здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, тобто регулюють здійснення публічних закупівель у визначений період.
Відповідно до п. 3 Особливостей, замовники що зобов`язані здійснювати публічні закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі», проводять закупівлі з урахуванням цих особливостей та з дотриманням принципів здійснення публічних закупівель, визначених Законом.
Підпунктом 7 п. 19 Особливостей (у редакції, що діяла на момент існування спірних правовідносин між сторонами) передбачено внесення змін у ціну договору при зміні встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS, регульованих цін (тарифів), нормативів, середньозважених цін на електроенергію на ринку “на добу наперед”, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.
Відповідно до п. 17 Особливостей, Договір про закупівлю за результатами проведеної закупівлі згідно з пунктами 10 і 13 цих особливостей укладається відповідно до Цивільного і Господарського кодексів України з урахуванням положень статті 41 Закону, крім частин другої - п`ятої, сьомої - дев`ятої статті 41 Закону та цих особливостей.
Згідно пункту 10 Особливостей, замовники, у тому числі централізовані закупівельні організації, здійснюють закупівлі товарів і послуг (крім послуг з поточного ремонту, предмет закупівлі яких визначається відповідно до пункту 3 розділу II Порядку визначення предмета закупівлі, затвердженого наказом Мінекономіки від 15.04.2020 №708 (далі – послуги з поточного ремонту), вартість яких становить або перевищує 100 тис. гривень, послуг з поточного ремонту, вартість яких становить або перевищує 200 тис. гривень, робіт, вартість яких становить або перевищує 1,5 млн. гривень, шляхом застосування відкритих торгів у порядку, визначеному цими особливостями, та/або шляхом використання електронного каталогу для закупівлі товару відповідно до порядку, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2020 №822 «Про затвердження Порядку формування та використання електронного каталогу», з урахуванням положень, визначених цими особливостями.
Відповідно до підпункту 2 пункту 19 Особливостей, істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до пунктів 10 і 13 13 (крім підпункту пункту 13) цих особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.
Згідно із частиною першою статті 628, статтею 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.
Згідно з частиною першою статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 (п.п. 88-90 указаної постанови) викладено правовий висновок про застосування норм пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» , зокрема: 88. Ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається. 89. Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України , якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. 90. У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII та , проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.
Зазначені висновки також підтверджено постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі № 920/19/24.
Зокрема, Велика Палата Верховного Суду з урахуванням аналізу нормативного припису пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII , беручи до уваги усталену та послідовну судову практику, вважає, що зміна тлумачення зазначеної норми та запровадження протилежного підходу щодо можливості неодноразового збільшення ціни товару на 10 % при кожному внесенні змін до договору про закупівлю більше нагадує власне зміну цієї норми та, як наслідок, порушуватиме принцип правової визначеності.
Верховним Судом 02.02.2026 за результатами розгляду справи № 922/2121/25 виснувано, що відповідно до підпункту 2 пункту 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178, яка набрала чинності 19.10.2022 та діяла станом на час укладення додаткових угод, істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до пунктів 10 і 13 (крім підпункту 13 пункту 13) цих особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.
Отже, вказаною постановою №1178 Кабінет Міністрів України встановив певні особливості здійснення закупівель товарів замовниками, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», під час дії воєнного стану, основна мета яких є вжиття заходів щодо забезпечення захищеності саме замовників від воєнних загроз.
Слід врахувати, що постанова Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 не скасовує та не передбачає внесення будь-яких змін до Закону України «Про публічні закупівлі», зокрема до норми пункту 2 частини п`ятої статті 41 вказаного Закону (схожих висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 06.02.2025 у справі №916/747/24, від 18.06.2024 у справі №922/2595/23, від 01.10.2024 у справі №918/779/23 тощо).
Отже, як на момент виникнення спірних правовідносин (укладення основного договору та додаткових угод до нього), так і на момент розгляду справи в суді норма пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» була чинною та незміною за своїм буквальним змістом. Дія такої норми на час дії воєнного стану не скасовувалась та не призупинялась.
При цьому, Касаційний господарський суд у справі №918/16/24 також вказав на необхідності дотримання обмежень, встановлених, зокрема, у пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі». 
Згідно із частинами третьою, четвертою статті 653 ЦК України, у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно із частинами першою, другою статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки.
Отже, із наведених норм ЦК України, Закону та Особливостей, вбачається, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.
Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Разом з тим, зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися (подібний висновок наведений у постановах Верховного Суду від 09.06.2022 у справі № 927/636/21, від 07.12.2022 у справі № 927/189/22, від 16.02.2023 у справі № 903/383/22).
В іншому випадку не досягається мета Закону України «Про публічні закупівлі», яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.
При цьому, кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документи, що підтверджують коливання ціни товару на ринку, повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін та повинні містити належне підтвердження, викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (п. 42.4 постанови Верховного суду від 02.12.2020 у справі № 913/368/19, постанова Верховного Суду від 13.10.2020 у справі № 912/1580/18). 
Під коливанням ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період після укладання договору (додаткової угоди) і до внесення відповідних змін до нього.
Тобто збільшення ціни такого товару на ринку повинно відбутись після укладання договору, має бути достатнє обґрунтування про наявність коливання (збільшення чи зменшення ціни за одиницю товару на ринку) за період з дати укладення Договору до дати першої зміни ціни додатковою угодою до Договору, а в разі наступних змін – між черговими такими змінами на підставі додаткових угод. 
Саме така позиція відображена в постановах Верховного Суду від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18 , від 23.01.2020 у справі №907/788/18, від 13.10.2020 у справі №912/1580/18, від 02.12.2020 у справі № 913/368/19, від 16.02.2021 у справі № 910/6790/18.
При цьому, виключно зміна регульованих цін (тарифів) і нормативів, які є складовими ціни електричної енергії не може бути беззаперечною підставою для автоматичного перегляду (збільшення) погодженої сторонами ціни за одиницю товару (постанова Верховного Суду від 07.03.2024 у справі № 910/401/23).
Постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції) (п. 134 постанови Верхового Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 927/491/19, п.5.46 Постанови Верховного Суду від 15.06.2022 у справі № 924/674/21, постанова Верховного Суду від 16.02.2023 у справі №903/366/22).
Отже, якщо постачальник документально підтвердить замовнику, що ціна на товар коливалась на ринку такого товару від ціни в договорі і до ціни на момент підписання додаткової угоди (або між додатковими угодами), обґрунтує та доведе, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції), то можна говорити про наявність підстав для внесення змін до договору.
Сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне за собою підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору. Умовою такого підвищення обов`язково є неможливість спрогнозувати таке підвищення та закласти відповідні ризики при формуванні тендерної пропозиції. Зазначене є особливо актуальним у тому випадку, якщо коливання цін на товар обумовлюється його сезонним характером або у випадку, коли за умовами тендерної документації товар повинен бути наявним у постачальника.
Вищенаведений висновок викладений Верховним Судом у постанові від 02.07.2024 у справі № 910/13579/23.
Суд враховує, що законодавством у сфері публічних закупівель конкретну особу, наділену повноваженнями надавати інформацію на підтвердження коливання ціни товару на ринку, не визначено, то виходячи з норм чинного законодавства, до суб`єктів надання такої інформації можна віднести, зокрема, Державну службу статистики України, на яку постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» покладено функцію з контролю за цінами в частині здійснення моніторингу динаміки цін (тарифів) на споживчому ринку; державне підприємство Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків, яке на замовлення суб`єкта господарювання виконує цінові/товарні експертизи, зокрема щодо відповідності ціни договору наявній кон`юнктурі певного ринку товарів; Торгово-промислову палату України, яка у межах власних повноважень надає послуги щодо цінової інформації.
Отже, довідки та експертні висновки Торгово-промислової палати України можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку. Проте, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання).
Відповідно до п. п. 4.4-4.5 договору від № ВЕЗ23-24/55 від 25.12.2023 вартість договору не підлягає збільшенню, за виключенням випадків, передбачених законодавством про публічні закупівлі. Зміна умов договору в частині збільшення його ціни у випадках, визначених законодавством про публічні закупівлі здійснюється шляхом укладання додаткової угоди про внесення змін до договору.
Ціна за одиницю товару може змінюватись у випадках, передбачених Особливостями здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України “Про публічні закупівлі”, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178, зокрема: зменшення ціни закупівлі одиниці товару у разі коливання такої ціни на ринках електричної енергії «на добу наперед» та «внутрішньодобовий ринок» торгової зони «Об`єднана енергетична система України (далі – Ринки електроенергії»); збільшення ціни за одиницю товару у разі коливання ціни такого товару на Ринках електроенергії, що відбулося з моменту укладення цього договору або останнього внесення змін до договору в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливання ціни такого товару на ринках електроенергії (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринках електроенергії) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в цьому договорі на момент його укладення.
У разі коливання ціни закупівлі одиниці товару на ринках електроенергії заінтересована сторона письмово звертається до іншої сторони листом, в якому пропонує нову ціну закупівлі одиниці товару з урахуванням коливання такої ціни на Ринках електроенергії порівняно із ціною закупівлі за одиницю товару, але не більше як на відсоток коливання ціни товару на Ринках електроенергії у бік збільшення, завірених підписом уповноваженої сторони.
Заінтересована сторона повинна надати інформацію, що підтверджує та обгрунтовує зміну ціни закупівлі одиниці товару порівняно з відповідною ціною, встановленою у додатку 2 до цього договору. Інформація щодо коливання ціни закупівлі одиниці товару на Ринках електроенергії надається у вигляді роздрукованих аналітичних матеріалів із матеріалів із електронної сторінки в мережі Інтернет АТ «Оператор ринку», завірених підписом уповноваженої особи сторони.
Водночас, під коливанням ціни закупівлі одиниці товару на Ринках електроенергії слід розуміти будь-яку зміну середньозваженої ціни закупівлі за одиницю товару, визначеної за результатами торгів на Ринках електроенергії протягом календарного місяця, відносно середньозваженої ціни закупівлі одиниці товару за базовий місяць (місяць, що передує місяцю підняття ціни). За такої умови ціна закупівлі одиниці товару змінюється пропорційно коливання ціни закупівлі одиниці товару згідно механізму, визначеному у додатку 3 до цього договору, але не більше ніж на відсоток коливання ціни товару на Ринках електроенергії у бік збільшення.
В залежності від коливання ціни товару на ринку, сторони протягом дії договору мають право вносити зміни декілька разів в частині пропорційного збільшення ціни за одиницю товару кожного разу з урахуванням попередніх змін за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі на момент його укладення. Сторона - ініціатор зміни ціни за одиницю товару не пізніше 20 (двадцяти) календарних днів до застосування таких змін повідомляє другу сторону про намір внести відповідні зміни до договору.
Суд встановив, що з метою ініціювання внесення змін до договору у бік збільшення ціни Товариством з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» скеровано Комунальному підприємству «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Волинської обласної ради листа за № 01/8-1518 від 04.06.2024, у якому зазначено про необхідність змінити ціну згідно договору, починаючи із липня 2024 року. 
В обґрунтування збільшення ціни Товариством з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» зазначено, що починаючи із квітня 2024 року спостерігається динаміка росту ціни на електричну енергію. Також на сайті регулятора розміщені проекти постанов щодо перегляду тарифів на послуги з передачі, диспетчерського управління та розподілу електричної енергії, які планується ввести в дію 01.07.2024 року.
Крім того, Товариством з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» надіслано Комунальному підприємству «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Волинської обласної ради листа за № 01-8/1851/1 від 28.06.2024, у якому зазначено, що у червні 2024 року відбулось коливання ціни електричної енергії на ринку в сторону збільшення. Середньозважена ціна на електроенергію на ринку РДН становить 5,40338 грн. за 1 кВт/год без врахування регульованих тарифів та ПДВ і є значно вище ціни, за якою Товариство з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» здійснює постачання Комунальному підприємству «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Волинської обласної ради. На момент укладення договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» не могло передбачити прийняття постанови НКРЕКП «Про граничні ціни на ринку «на добу наперед», внутрішньодобовому ринку та балансуючому ринку» 20.05.2024 № 949 та врахувати конкретний відсоток коливання цін на електроенергію на майбутні розрахункові періоди, і виходило з того, що істотна зміна обставин, а саме збільшення ціни за одиницю товару внаслідок коливання, не настане настільки, що може призвести до відсутності у Товариства економічної вигоди щодо подальшого виконання умов договору та матиме негативний вплив на фінансово-економічну діяльність останнього. До вказаного листа долучено скріншот із сайту «Оператор ринку», виконану станом на 01.07.2024 о 06 годині 49 хвилині (тобто на день укладення додаткової угоди № 2 від 01.07.2024 до договору про постачання електричної енергії від 01.07.2024 до договору № ВЕЗ23-24/55, а не за 20 днів до ініціювання змін до неї), і у якій зазначено середньозважена ціна купівлі-продажу електричної енергії у червні 2024 року – 5403, 38 грн/МВт*год.
Суд зазначає, що згідно інформації АТ «Оператор ринку» середньозважена ціна купівлі-продажу електричної енергії у грудні 2023 року становить 4 101,86 грн/ МВт*год (без ПДВ) - місяць укладення договору, у січні 2024 року - 3 858,57 грн/ МВт*год (без ПДВ), у лютому 2024 року - 3 268,58 грн/МВт*год (без ПДВ), у березні 2024 року – 3089,53 грн/МВт*год (без ПДВ), у квітні 2024 року – 3333,77 грн/МВт*год (без ПДВ), у травні 2024 року - 4 221,92 грн/МВт*год, у червні 2024 року – 5403, 38 грн/МВт*год (місяць, що передує додатковій угоді № 2 від 01.07.2024).
Між тим, ціна електричної енергії як товару без ПДВ у редакції основного договору і додаткової угоди № 1 від 17.01.2024 до договору № ВЕЗ23-24/55 визначено у розмірі 4,80347 грн./кВт*год, що є значно вищою за середньозважену ціну купівлі-продажу електричної енергії за період із грудня 2023 року по травень 2024 року. Також слід врахувати, що незважаючи на тенденцію зміни (коливання) ціни електроенергії у бік зменшення із грудня 2023 року по березень 2024 року, що підтверджується інформацією АТ «Оператор ринку», Товариством з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» не ініціювалось питання зменшення ціна купівлі-продажу електричної енергії по вказаному договору № ВЕЗ23-24/55 від 25.12.2023.
Суд не може погодитись із доводами Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» щодо обґрунтування ініціювання збільшення ціна товару із посиланням на прийняття постанови НКРЕКП «Про граничні ціни на ринку «на добу наперед», внутрішньодобовому ринку та балансуючому ринку» 20.05.2024 № 949 (вказана постанова втратила чинність на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1976 від 25.11.2024 , але була чинною на момент ініціювання змін до договору та виконання останнього), оскільки вказує на максимальні і мінімальні граничні ціни на ринку «на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку, на балансуючому ринку, а відповідно до п. п. 4.4-4.5 договору № ВЕЗ23-24/55 від 25.12.2023 при ініціюванні змін до договору у частині ціни підставою є коливанням ціни закупівлі одиниці товару на Ринках електроенергії, що підтверджується зміною середньозваженої ціни закупівлі за одиницю товару.
Суд зазначає, що відповідачем-2 не надано документів, які б відображали дослідження динаміки цін за кілька місяців, та таких, які б підтверджували, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, зазначеним суб`єктом господарювання, що підтверджується листами за № 01/8-1518 від 04.06.2024 та за № 01-8/1851/1 від 28.06.2024.
Враховуючи, що вищевказані розрахунки із посиланням на середньозважену ціну купівлі-продажу електричної енергії з офіційного вебсайту АТ «Оператор ринку» не містять відомостей щодо динаміки ціни на предмет закупівлі (електроенергію), а також в останніх відсутній аналіз вартості електричної енергії на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами, у зв`язку з чим цей документ не містить належного обґрунтування для зміни істотних умов договору на підставі п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».
Отже, суд встановив, що вказані документи не відображають інформацію, яка стверджує наявність коливання, оскільки не відображає дослідження динаміки цін, а відтак встановити її рух у бік збільшення чи зменшення та підтвердити факт наявності коливання ціни у даному випадку не вбачається можливим.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати від 18.06.2021 у справі №927/491/19 яку вже наводив суд вище, постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).
Між тим, суд встановив, що таких доказів листи постачальника не містять, а надані розрахунки із посиланням на середньозважені ціни за попередній місць не є належним та допустимим доказом на підтвердження факту коливання ціни на товар у сторону збільшення у спірний період.
Крім того, суд враховує, що згідно звіту про фінансові результати за 2024 рік чистий дохід від реалізації продукції у Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» становить 7601373 тис. грн (дані із сайту https://elektro.volyn.ua/about/finzvit.php), що свідчить про відсутність обставин, за яких виконання вказаного договору по запропонованій замовнику ціні у редакції додаткової угоди №1 від 17.01.2024 зазначеним суб`єктом господарювання було неможливим.
Водночас, обсяг предмета закупівлі зменшився (з 25200 до 22354 кВт/год електроенергії).
Суд встановив, що в порушення вищенаведених норм законодавства п. п. 4.4-4.5 договору від № ВЕЗ23-24/55 від 25.12.2023 без дотримання порядку документального підтвердження коливання цін, їх пропорційного зростання згідно відсотку коливання цін, а також порядку внесення змін до угоди та неможливості виконання договору, Товариством з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» підвищено ціну за одиницю товару на 21%, тоді як у порівнянні із уже встановленою ціною згідно додатковою угодою №1 від 17.01.2024 коливання зросту ціни становило лише 12% (5,40338-4,80347)*100/4,80347=12 %.
Так, укладаючи додаткову угоду № 2 від 01.07.2024, до договору про постачання електричної енергії № ВЕЗ23-24/55 від 25.12.2023, сторонами збільшено ціну за одиницю товару у розмірі понад 10% вартості, що визначена у додатковій угоді № 1 від 17.01.2024 до договору № ВЕЗ23-24/55 від 25.12.2023.
За наведених обставин, укладення сторонами додаткової угоди № 2 від 01.07.2024, щодо внесення змін до договору № ВЕЗ23-24/55 від 25.12.2023 щодо збільшення ціни за одиницю товару, відбулось із порушеннями вимог чинного законодавства України у сфері публічних закупівель, зокрема у зв`язку із: недоведенням постачальником при ініціюванні питання про зміну ціни товару (у бік збільшення) істотної зміни обставин у порядку ст. 652 ЦК України (ст. 652 ЦК України, п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону), зміною ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця (ч. 3 ст. 632 ЦК України) та збільшенням ціни товару на понад 10 відсотків від ціни, визначеної у договорі про закупівлю (п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону).
Отже, суд дійшов висновку, що додаткова угода № 2 від 01.07.2024, підлягає визнанню недійсною на підставі ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215, ст. 632, ст. 652 ЦК України, п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», підп. 2 п. 19 Особливостей.
При цьому, доводи відповідача-2 про те, що підняття ціни за додатковою угодою №2 від 01.07.2024 на підставі п.п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону «Про публічні закупівлі» не здійснювалось, а підняття відбувалось на підставі підпункту 7 пункту 19 Особливостей відповідає пункт 7 частини 5 статті 41 зазначеного Закону судом відхиляються.
Відповідачами не доведено факт коливання ціни на ринку в бік збільшення, що може бути підставою для зміни істотних умов договору, а також не доведено необхідність збільшення ціни товару шляхом укладення спірної додаткової угоди до договору про закупівлю.
Схожа за змістом позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 19.03.2026 у справі №903/734/24.
Як вже зазначив суд, укладаючи додаткову угоду № 2 від 01.07.2024, до договору про постачання електричної енергії № ВЕЗ23-24/55 від 25.12.2023, сторонами збільшено ціну за одиницю товару у розмірі понад 10 відсотків тої вартості, що визначена у додатковій угоді № 1 від 17.01.2024 до договору № ВЕЗ23-24/55 від 25.12.2023.
Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 
Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу. 
Частиною третьою статті 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Згідно із частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Оскільки спірна додаткова угода №2 є недійсною та не породжує правових наслідків, а відтак розрахунок за товар (електричну енергію) повинен здійснюватися за ціною, визначеною додатковою угодою № 1 від 17.01.2024, згідно якої вартість 1 кВт/год електроенергії становить 8,465484 грн.
Суд встановив, що впродовж дії договору, відповідачу-1 поставлено 22354 кВт/год, за які останнім перераховано відповідачу-2 кошти на загальну суму 203525,34 грн з ПДВ.
Виходячи із договірної ціни з врахуванням додаткової угоди № 1 від 17.01.2024, без урахування вказаної вище оспорюваної додаткової угоди, Комунальне підприємство «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Волинської обласної ради як замовник за поставлений товар повинен був сплатити Товариству з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» як постачальнику кошти у сумі 189237,42 грн. (22354кВт/год*8,465484 кВт/год = 189 237,42 грн).
Відтак, різниця між сумою коштів, які фактично сплачено замовником Комунальним підприємством «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Волинської обласної ради за постачання електричної енергії по ціні, згідно з оспорюваною додатковою угодою, та сумою за товар по ціні, визначеною за додатковою угодою № 1 від 17.01.2024, дійсність якої прокуратурою не оспорюється, становить 14287,92 грн (203 525,34 -189 237,42).
Отже, суд дійшов висновку, що за результатами виконання вказаного правочину ТОВ «Волиньелектрозбут» внаслідок укладення додаткової угоди та збільшення договірної ціни безпідставно отримано 14287,92 грн, надмірно сплачених Комунальним підприємством «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Волинської обласної ради коштів, підстава їх набуття відпала, а відтак останній зобов`язаний їх повернути до бюджету, у відповідності до приписів ч. 1 ст. 216, ч. 1 ст. 1212 ЦК України.
За наведених обставин, позовна прокурора про стягнення 14287,92 грн надмірно сплачених коштів підставна, підтверджена матеріалами справи та підлягає до задоволення.
В силу положень ст. ст. 73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора є підставними, обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі.
За змістом ч. 9 ст. 129 ГПК України, у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Враховуючи приписи щодо покладення судового збору на учасників судового процесу в залежності від результату вирішення спору, передбачені ст.129 ГПК України та те, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідачів, з Комунального підприємства «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Волинської обласної ради та Товариства з обмеженою відповідальність «Волиньелектрозбут» слід стягнути порівну по 2662,40 грн судового збору, сплаченого Волинською обласною прокуратурою при поданні позову.
Керуючись ст. ст. 74, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд України,-
вирішив:
1. Позов задовольнити.
2. Визнати недійсною додаткову угоду №2 від 01.07.2024 до договору про постачання електричної енергії споживачу № ВЕЗ23-24/55 від 25.12.2023, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» та Комунальним підприємством «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Волинської обласної ради.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» (43026, Волинська обл., Луцький р-н, місто Луцьк, вул. Яремчука Назарія, будинок 11-А, код ЄДРПОУ 42159289) на користь Волинської обласної ради (43027, Волинська обл., місто Луцьк, Майдан Київський, будинок 9, код ЄДРПОУ 00022444) в дохід обласного бюджету кошти в сумі 14287,92 грн (чотирнадцять тисяч двісті вісімдесят сім гривень 92 коп.)
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» (43026, Волинська обл., Луцький р-н, місто Луцьк, вул. Яремчука Назарія, будинок 11-А, код ЄДРПОУ 42159289) на користь Волинської обласної прокуратури (код ЄДРПОУ 02909915, 43000, м. Луцьк, вул. Винниченка, 15) 2662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 коп.) витрат зі сплати судового збору.
5. Стягнути з Комунального підприємства «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Волинської обласної ради (43025, Волинська обл., Луцький р-н, місто Луцьк, вул. Валенти Олександра, будинок 1, код ЄДРПОУ 20124454) на користь Волинської обласної прокуратури (код ЄДРПОУ 02909915, 43000, м. Луцьк, вул. Винниченка, 15) 2662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.
Повний текст рішення складено 04.06.2026

Суддя А. С. Вороняк