У х в а л а
28 квітня 2026 року
м. Київ
Справа № 272/202/20
Провадження № 61-4154ск26
Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А. ознайомився із касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржник) 
на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 10 березня 2026 року 
у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до скаржника про стягнення заборгованості та
в с т а н о в и в:
1. 28 березня 2026 року скаржник сформував у системі «Електронний суд» касаційну скаргу (вх. № 9686/0/220-26 від 30 березня 2026 року), у якій просив скасувати зазначену ухвалу апеляційного суду про визнання неподаною та повернення апеляційної скарги в частині оскарження ухвали Андрушівського районного суду Житомирської області від 27 січня 2026 року.
2. Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно повернути, оскільки скаржник не зазначив у ній передбачені Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України) підстави касаційного оскарження.
2.1. За змістом пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). Такі підстави скаржник не вказав.
2.2. За змістом пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції, зокрема, про повернення апеляційної скарги.
2.3. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (останній абзац частини другої статті 389 ЦПК України).
2.4. Особа, яка подає касаційну скаргу має у цій касаційній скарзі достатньо чітко вказати одну чи більше підстав касаційного оскарження (із зазначених вище), а також обґрунтувати таку підставу (такі підстави).
2.5. Касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку (пункт 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України).
2.6. Скаржник у тексті касаційної скарги зазначив, що колегія суддів апеляційного суду згадала обставини та документи від 24 лютого 2024 року, що неможливо для справи 2026 року. Це, на думку скаржника, засвідчує ухвалення рішення за шаблоном без вивчення матеріалів справи. Однак вказані твердження не можна вважати викладенням передбачених ЦПК України підстав для оскарження ухвали Житомирського апеляційного суду від 10 березня 2026 року в касаційному порядку. За змістом тієї ухвали апеляційний суд вирішував питання, зокрема, про дотримання скаржником строку на усунення зазначених в ухвалі Житомирського апеляційного суду від 24 лютого 2026 року недоліків апеляційної скарги у період із 26 лютого до 9 березня 2026 року. Жодних норм права, які порушив Житомирський апеляційний суд в ухвалі від 10 березня 2026 року, скаржник не вказав, наявність порушень відповідних норм не аргументував. 
2.7. Оскільки скаржник у касаційній скарзі не зазначив передбачені у частині другій статті 389 ЦПК України підстави для оскарження ухвали Житомирського апеляційного суду від 10 березня 2026 року в касаційному порядку та не навів належне обґрунтування саме цих підстав, таку скаргу слід повернути. Вказане не перешкоджає повторному зверненню із касаційною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення. Наявність описок у судовому рішенні може бути підставою для їхнього виправлення у порядку, визначеному статтею 269 ЦПК України.
Керуючись статтями 260, 261, 389, 392, 393 ЦПК України,
п о с т а н о в и в :
повернути ОСОБА_1 касаційну скаргу на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 10 березня 2026 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя 		Д. А. Гудима