Справа № 626/3915/25
Провадження № 2/626/325/2026 

РІШЕННЯ
Іменем України
30.04.2026 року м. Берестин
Берестинський районний суд Харківської області у складі:
головуючої судді Бєлостоцької О.В., 
при секретарі Івашкіній Т.В.,
за участю 
позивачки ОСОБА_1 , 
представника позивачки ОСОБА_2 , 
представника відповідача Болотова П.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж м. Берестин про захист цивільного права на відмову від користування послугами з централізованого опалення, - 
В С Т А Н О В И В:
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства теплових мереж м. Берестин в якому зазначила, що між нею та відповідачем 23.03.2007 року було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок на її їм`я № НОМЕР_1 . Пунктами 26, 27 договору від 23.03.2007 року передбачена можливість односторонньої відмови споживача від послуг теплопостачання. Підписавши договір, відповідач взяв на себе зобов`язання припинити надавати послуги у разі звернення ОСОБА_1 з такою вимогою. Припинення надання послуги теплопостачання супроводжується припиненням нарахувань на особовий рахунок, відкритий за договором (закриття особового рахунку) та складанням акту про припинення теплопостачання як доказ виконання зобов`язання. 06.10.2008 року до початку опалювального сезону ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про відмову від користування послугами теплопостачання з причини скрутного матеріального становища з метою уникнення заборгованості, сплативши попередньо заборгованість за попередній опалювальний сезон. 
Право на відмову від користування послугами теплопостачання передбачено п.п.26, 27 договору від 23.03.2007 року та ст. 907 ЦК України. 
У відповіді від 10.10.2008 року на її заяву відповідач повідомив про те, що припинення теплопостачання можливе лише за умови відключення квартири від централізованого опалення, рішення про яке приймає орган місцевого самоврядування, рекомендувавши звернутись з цього приводу до Красноградської міської ради. Відмовляючи в задоволенні її заяви, відповідач послався на «Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджені постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 та Наказ Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року № 4 «Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого опалення». При цьому вказані вище нормативні акти не забороняють припиняти надання послуг теплопостачання, якщо споживач не має на меті встановлення індивідуальної системи опалення. 
Згідно ст.25 Закону України «Про теплопостачання» до прав та обов`язків теплопостачальної організації входить, зокрема, обмеження або припинення постачання теплової енергії споживачам після письмового попередження у разі заборгованості за спожиту теплову енергію. 
Припинення теплопостачання проводиться без відокремлення житлового приміщення від системи централізованого опалення, здійснюється теплопостачальною організацією і для цього не потрібне рішення органів місцевого самоврядування, що передбачено ч.4 ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Листом від 09.10.2008 року на заяву ОСОБА_1 . Красноградська міська рада повідомила про те, що відмова від послуг централізованого опалення неможлива якщо замовником є власник окремого приміщення, пославшись на постанову КМУ від 31.10.2007 року № 1268 «Про внесення змін до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води».
Отже, відповідач та Красноградська міська рада в обгрунтування відмови в задоволенні її заяви послались на нормативні акти, які регулюють порядок надання дозволу на встановлення індивідуальних систем опалення і жодними чином не стосуються випадків припинення теплопостачання внаслідок відмови споживачами від користування послугами теплопостачання з інших причин, не пов`язаних з установкою індивідуального опалення. 
Відмовивши у припиненні теплопостачання, відповідач і Красноградська міська рада порушили не тільки її право на відмову від користування послугами теплопостачання, надане їй п.27 договору від 23.03.2007 року, а і її право як споживача на вільний вибір продукції, передбачене ч.1 ст.5 Закону України «Про захист прав споживачів». 
Відповідач продовжував надсилати рахунки та ігнорувати свій обов`язок скласти акт про припинення теплопостачання, зважаючи на що вона 01.12.2009 року звернулась до нього із заявою, в якій вимагала припинити порушувати Закон України та виконувати свої обов`язки, відповіді на яку не надано. 
Відповідач неодноразово звертався до Красноградського районного суду із заявами про видачу судового наказу та із позовною заявою про стягнення з неї заборгованості за послуги централізованого опалення. 
Згідно ч.3 ст.651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору в повному обсязі, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є розірваним. Згідно ч.4 ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.
Оскільки вона відмовилась від послуг теплопостачання у встановленому Законом порядку, а відповідачем не було оспорено її право на розірвання договору від 23.03.2007 року, зазначений договір є розірваним з моменту надання відповідачем відповіді на її заяву – з 10.10.2008 року. 
Оскільки договір від 23.03.2007 року є розірваним, припинив свою дію, а інших договорів ОСОБА_1 з відповідачем не укладала, отже не існує жодних зобов`язань стосовно надання послуг та їх оплати; позивачка має право вимагати виконання відповідачем його зобов`язання щодо складання акту про припинення теплопостачання і припинення нарахувань на особовий рахунок № НОМЕР_1 , який відкритий на підставі договору від 23.03.2007 року.
Позивачка ОСОБА_1 просить захистити її цивільне право на відмову від користування послугами централізованого опалення, обумовлене умовами договору від 23.03.2007 року наступними способами:
-визнати правовідношення між позивачем та відповідачем припиненими з дня надання відповідачем відповіді на заяву позивача від 06.10.2008 року про відмову від користування послугами централізованого опалення, а саме з 10.10.2008 року;
-визнати незаконним (неправомірним), починаючи з 10.10.2008 року нарахування відповідачем коштів на особовий рахунок № НОМЕР_1 , який відкривався на ім`я ОСОБА_1 на підставі договору від 23.03.2007 року про надання послуг з централізованого опалення;
-визнати незаконним (неправомірним) вимагання відповідачем із ОСОБА_1 коштів, які були нараховані ним після 10.10.2008 року на особовий рахунок № НОМЕР_1 ;
-визнати незаконним (неправомірним) невиконання відповідачем обов`язку скласти акт про припинення теплопостачання;
-зобов`язати відповідача скласти акт про припинення теплопостачання.
Ухвалою судді Берестинського районного суду Харківської області від 19.12.2025 відкрито провадження у цивільній справі №626/3915/25 за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Берестинського районного суду Харківської області від 06.03.2026 року прийнято зустрічну позовну заяву відповідача Комунального підприємства теплових мереж м. Берестин до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж м. Берестин про захист цивільного права на відмову від користування послугами з централізованого опалення.
Ухвалою Берестинського районного суду Харківської області від 06.03.2026 року строк проведення підготовчого провадження у цивільній справі № 626/3915/26 продовжено на 30 днів. 
Ухвалою Берестинського районного суду Харківської області від 02.04.2026 року зустрічну позовну заяву Комунального підприємства теплових мереж м. Берестин до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію залишено без розгляду за заявою представника, продовжено розгляд цивільної справи 626/3915/25 в частині первісного позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж м. Берестин про захист цивільного права на відмову від користування послугами з централізованого опалення.
Ухвалою Берестинського районного суду Харківської області від 02.04.2026 року підготовче провадження у цивільній справі № 626/3915/26, закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. На запитання суду уточнили, що ОСОБА_1 є співвласницею квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; опалення квартири здійнюється за допомогою конвекторів; батареї централізованого опалення у зазначеній квартирі не демонтовані. Конвектори використовуються через те що в квартирі холодно. До комісії Берестинської (Красноградської) міської ради з приводу надання дозволу на відключення квартири від централізованого опалення ОСОБА_1 не зверталась, оскільки не зобов`язана цього робити.
Крім того, позивачкою та її представником подана письмова заява, в якій вони зазначили, що просять вважати договір від 23.03.2007 року про надання послуг централізованого опалення ще й недійсним, посилаючись на те, що п.16.1 договору передбачено, що виробник має право вносити зміни у договір, що впливають на розмір плати за послуги згідно з рішенням місцевих та сільських рад. Проте, в Типовому договорі про надання послуг з централізованого опалення (в редакції чинній на той час) п.18.2 визначено, що виконавець має право вносити зміни у цей договір, що впливають на розмір плати за послуги, за погодженням із споживачем, з оформленням додатка до договору. Відхилення Красноградським підприємством теплових мереж у договорі від 23.03.2007 року від змісту умов типового договору є неправомірним. Спотворення зазначеного пункту договору обмежує право споживача у прийнятті участі у внесенні змін до договору, які мають суттєве значення для його обов`язку за договором, а це суперечить цивільному законодавству. Зміст частини договору від 23.03.2007 року, яка суттєво впливає на предмет договору, не відповідає вимогам, необхідним для чинності правочину, а отже договір від 23.03.2007 року є недійсним згідно ч.1 ст.215 ЦК України і визнання його недійсним судом не вимагається (а.с.114-117). 
Представник відповідача ОСОБА_3 заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , пославшись в обгрунтування заперечень на їх безпідставність та пояснив, що право на припинення (відключення) від централізованого теплопостачання може бути реалізоване шляхом звернення ОСОБА_1 до комісії Берестинської (Красноградської) міської ради з метою надання відповідного дозволу, про що їй неодноразово було роз`яснено. Передбаченого законом дозволу про припинення теплопостачання, відключення квартири від централізованого опалення ОСОБА_1 не надано, постачання теплоносія до квартири позивачки по справі здійснюється до теперішнього часу. Підстави для не нарахування ОСОБА_1 плати за фактично надані послуги теплопостачання відсутні. 
Відповідачем - Комунальним підприємством теплових мереж м. Берестин надано відзив на позовну заяву (а.с.95-98), в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 . У відзиві відповідач посилається на те, що ОСОБА_1 є абонентом Комунального підприємства теплових мереж м. Берестин (переіменованого Красноградського ПТМ), що підтверджується договором про надання послуг з централізованого опалення від 23 березня 2007 року. На ім?я позивача відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . ОСОБА_1 отримує від відповідача послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до укладеного між сторонами договору КПТМ м. Берестин зобов?язане надати послуги, а відповідач зобов?язаний своєчасно сплачувати ці послуги. Підставою для розірвання договору про постачання теплової енергії є відключення квартири позивача від системи централізованого опалення з додержанням передбаченого чинним законодавством України порядку.
Згідно Наказу № 169 від 26.07.2019 року (із змінами і доповненнями від 17 вересня 2021 № 233) Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України «Про затвердження Порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води» власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного по ЦО та ГВП, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про жилово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових примішень цого будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні. Відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП здійснюється у міжопалювальний період не пізніше ніж 01 жовтня у спосіб, що не перешкоджає постачанню теплової енергії та гарячої води до інших квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаних до ЦО та ГВП.
Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є співвласницею квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що не оспорюється сторонами по справі. 
23.03.2007 року між Красноградським підприємством теплових мереж та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з централізованого опалення відповідно до п.1 якого виробник зобов`язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги централізованого опалення за адресою АДРЕСА_1 , а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором (а.с.25-26).
Згідно п.п.1 п.14, п.п.1 п.15 вказаного договору споживач має право на отримання вчасно та відповідної якості послуг згідно із законодавством та умовами договору та зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.
Згідно п.п.1 п.17 вказаного договору виробник зобов`язаний забезпечувати вчасно та відповідної якості надання послуг згідно із законодавством.
Пунктом 26 договору від 23.03.2007 року передбачено, що цей договір укладається на 1 рік і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважаєтьсящороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. 
Пунктом 27 договору від 23.03.2007 року передбачено, що договір може бути розірваний достроково у разі:
-зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виробника;
-зміни виробника послуг з теплопостачання;
-переходу права власності (користування) на квартиру до іншої особи;
-невиконання умов договору сторонами договору.
Як вбачається з розрахунку по нарахуванню та сплаті за теплову енергію, відповідачем за адресою АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . За період часу з листопада 2008 року по вересень 2021 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 утворилась заборгованість у розмірі 86726 грн 71 коп, жодних проплат за вказаний період часу ОСОБА_1 не здійснювалось (а.с.42-45).
06.10.2008 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача по справі із заявою, в якій просила не подавати тепло в її квартиру; повідомила, що відмовляється від вказаної послуги, оскільки не згодна із тарифами на теплопостачання та у зв`язку із скрутним матеріальним становищем (а.с.27).
06.10.2008 року ОСОБА_1 також звернулась до Красноградської міської ради із заявою, в якій повідомила про те, що звернулась до Красноградської тепломережі із проханням не надавати послуги теплопостачання в належну їй квартиру, з огляду на що просила затвердити це прохання (а.с.28).
Листом від 10.10.2008 року № 1406 Красноградське підприємство теплових мереж повідомило ОСОБА_1 на її заяву від 06.10.2008 року про те, що теплова енергія, яку виробляє підприємство, до її квартири не буде подаватися лише за умови відключення квартири від системи централізованого опалення. Рішення про відключення окремих квартир багатоповерхового будинку від системи централізованого теплопостачання приймає орган місцевого самоврядування згідно Постанови КМУ від 21.07.2005 року № 630 в порядку, затвердженому наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року № 4. Тому для вирішення питання про відключення від системи централізованого опалення потрібно звертатись до Красноградської міської ради (а.с.31). 
Листом від 09.10.2008 року № 01-2-6/1749 Міський голова м.Краснограда Поляков Р.В. повідомив ОСОБА_1 про те, що відмова від послуг централізованого опалення неможлива згідно п.26 Постанови КМУ № 1268 від 31.10.2007 року, якщо заявником є власник окремого приміщення (а.с.30).
01.12.2009 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до Красноградського підприємства теплових мереж, в якій повідомила, що заявою від 06.10.2008 року вона відмовилась від послуг теплопостачання через скрутне матеріальне становище, з огляду на що просила припинити тероризувати та переслідувати її та її родину вимаганнями та тепловими послугами (а.с.29).
Красноградське підприємство теплових мереж 03.12.2009 року, 06.04.2010 року, 25.07.2011 року, 14.07.2014 року, 04.04.2018 року, 22.10.2021 року, 26.11.2021 року зверталось до суду із заявами про видачу судового наказу та із позовною заявою про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за послуги теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.32-40).   
Норми права застосовані судом і висновки щодо позовних вимог
Положеннями статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Статтею 907 ЦК України передбачено,що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.
Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.
Відповідно до частини першої статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року (чинний на момент виникнення спірних відносин) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Частиною 6 ст.26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року передбачено, що у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом. 
Згідно зі статтею 24 Закону України "Про теплопостачання" споживач теплової енергії має право, зокрема, на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.
Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків на момент виникнення спірних правовідносин регулювалось Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 № 630 (далі - Правила) та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово- комунального господарства України від 22 листопада 2005 № 4 (далі - Порядок).
Відповідно до пунктів 24, 25, 26 Правил споживач має право відмовитися від надання послуг центрального опалення, постачання гарячої води і водовідведення (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) відключення споживача від мереж ЦО і ГВП здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.
Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.
За змістом п.1.2 Порядку (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП.
Пунктом 2.1 Порядку зазначено, що для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП.
Згідно п.2.2 Порядку комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї. Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації.
Згідно з пунктами 2.5, 2.6, 2.7 Порядку (станом на момент виникнення спірних правовідносин) відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи.
По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. 
Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.
Споживач ОСОБА_1 станом на момент виникнення спірних правовідносин (06.10.2008 року) мала право відмовитись від користування послугою централізованого опалення, проте реалізувати це право мала виключно з дотриманням наведеного вище порядку, який був врегульований чиним на час виникнення спірних правовідносин нормативними актами - Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 № 630 та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово- комунального господарства України від 22 листопада 2005 № 4. 
Як встановлено з пояснень позивачки та її представника в судовому засіданні, Соколова О.В. із заявою стосовно відключення належної їй квартири від централізованого опалення (припинення теплопостачання) до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, не зверталась ані в 2008 році, ані станом до теперішнього часу. 
Також судом із пояснень позивачки та її представника в судовому засіданні встановлено, що квартира, розташована за адресою : АДРЕСА_1 до теперішнього часу облаштована радіаторами опалення (батареями).
Комунальним підприємством теплових мереж м.Берестин у весь спірний період (з 2008 року до теперішнього часу) у квартиру, розташовану  за адресою : АДРЕСА_1 фактично подається теплоносій і відповідно надається послуга централізованого опалення. 
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у справах № 6-1192цс15, № 6-1706цс15, підведення централізованого опалення до стояка у межі приміщення за вказаною адресою свідчить про виконання послуг позивачем. Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг. Таким чином, комунальне підприємство виконало свої зобов`язання відносно надання послуг з централізованого опалення, а відповідач, зобов`язаний її сплатити.
Звернення ОСОБА_1 до відповідача із заявою від 06.10.2008 року, в якій вона просила не подавати тепло в її квартиру та повідомила про відмову від послуги теплопостачання без дотримання наведеного вище передбаченого діючим законодавством порядку припинення надання послуг теплопостачання, відключення від мережі теплопостачання та за умови фактичного отримання послуг централізованого опалення не свідчить про припинення правовідносин між сторонами по справі, з огляду на що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. 
Щодо посилання позивачки та її представника на те, що договір про надання послуг з централізованого опалення від 23.03.2007 року розірваний відповідно до п.27 цього договору на підставі заяви ОСОБА_1 від 06.10.2008 року, суд вважає за доцільне зауважити, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати фактично наданих послуг у повному обсязі.
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448 цс 19) та постановах Верховного Суду: від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц (провадження № 61-11107 св 18), від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16 (провадження № 61-26204 св 18), від 04 вересня 2022 року у справі № 201/1807/21 (провадження № 61-2572 св 22), від 07 листопада 2023 року у справі № 643/17352/20 (провадження № 61-9449 св 22), від 22 грудня 2023 року у справі № 607/2611/22 (провадження № 61-9399 св 23).
На переконання суду, відсутні підстави для висновку про те, що договір про надання послуг з централізованого опалення від 23.03.2007 року є недійсним відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, з огляду на що суд відхиляє доводи позивачки ОСОБА_1 та її представника з цього приводу, як неспроможні. 
Зважаючи на недотримання позивачкою порядку відключення її квартири від централізованого теплопостачання (припинення теплопостачання), за умови фактичного надання послуг відповідачем, нарахування останнім плати за надані у спірний період послуги централізованого постачання є правомірним. 
Звернення Комунального підприємства теплових мереж м.Берестин до суду із заявами про видачу судового наказу, з позовною заявою про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за послуги теплопостачання не може бути визнане незаконним, оскільки відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд вважає за доцільне зауважити, що доводи позивачки та її представника стосовно того, що теплопостачання до квартири має бути припинено на підставі заяви від 06.10.2008 року у спосіб встановлення представниками Комунального підприємства теплових мереж м.Берестин запірної арматури не грунтуються на законі, оскільки такий порядок та спосіб не передбачені ані законодавством, що діяло на час виникнення спірних правовідносин, ані законодавством, що діє станом на час розгляду справи судом. 
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконним (протиправним) невиконання відповідачем обов`язку скласти акт про припинення теплопостачання та зобов`язання скласти відповідний акт суд вважає за доцільне зазначити наступне.
Як вже зазначалось вище, станом на момент виникнення спірних правовідносин, відповідно до п.п.2.5, 2.6 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, акт про відключення мав бути складений за умови дотримання споживачем процедури відключення від централізованого опалення, представниками монтажної організації, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. 
Станом на момент розгляду справи судом процедура відключення споживачів від централізованого опалення врегульована Порядком відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, який затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 169 від 26.07.2019 року.
Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, який затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 169 від 26.07.2019 року (діє станом на момент розгляду справи судом) також передбачено, що для відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири багатоквартирного будинку має звернутися до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою.
Пунктом 9 розділу ІІІ Порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, який затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 169 від 26.07.2019 року (діє станом на момент розгляду справи судом) передбачено, що виконання робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП здійснюється виконавцем робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання або постачання гарячої води чи іншим залученим власником суб`єктом господарювання, які у випадках, передбачених законодавством, мають ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, з обов`язковим переліком робіт із монтажу внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання.
Пунктом 13 вказаного Порядку передбачено складення акту про відокремлення (відключення) квартири присутніми під час відокремлення (відключення) власником квартири чи нежитлового приміщення і представником виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представником виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також іншим суб`єктом господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу.
Оскільки позивачкою не дотримано порядок відключення квартири від централізованого опалення (припинення теплопостачання), ані станом на 2008 рік, ані станом на момент розгляду справи судом, та з огляду на відсутність законодавчо встановленого одноосібного обов`язку виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії складати відповідні акти, позовні вимоги про визнання незаконним (неправомірним) невиконання відповідачем обов`язку скласти акт про припинення теплопостачання та про зобов`язання відповідача скласти акт про припинення теплопостачання є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Приймаючи до уваги вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, як безпідставних. 
Посилання позивачки на правову позицію Верховного Суду, сформульовану в постанові від 06.11.2019 року у справі № 642/2858/16, суд відхиляє, оскільки обставини вказаної справи не являються подібним обставинам справи № 626/3915/25, що розглядається судом.
Щодо судових витрат суд дійшов наступних висновків
Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів». Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, судові витрати по справі на підставі ст.141 ЦПК України слід віднести на рахунок держави. 
Керуючись ст. ст. 4,19,259,263, 264, 265 ЦПК України , -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позову ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Комунального підприємства теплових мереж м. Берестин (адреса місцезнаходження:63304, Харківська область, Берестинський район, м. Берестин, вул. Соборна, 47; код ЄДРПОУ 32464827) про захист цивільного права на відмову від користування послугами з централізованого опалення – відмовити. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст рішення виготовлений 08 травня 2026 року.
Суддя