Заводський районний суд м. Запоріжжя 
69606 Україна м. Запоріжжя вул. Мирослава Симчича 65 тел. (099) 55-49-125
Справа № 315/138/21
Провадження №: 3-в/332/19/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
19 червня 2026 року      м. Запоріжжя
Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Ретинська Юлія Ігорівна, розглянувши подання заступника начальника Дніпровського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області Євгенії Костенко, для вирішення питання пов`язаного з виконанням постанови Гуляйпільського районного суду м. Запоріжжя від 11.02.2021 року про накладання адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
ВСТАНОВИВ:
04.05.2026 до суду надійшло подання заступника начальника Дніпровського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області Євгенії Костенко, для вирішення питання пов`язаного з виконанням постанови Гуляйпільського районного суду м. Запоріжжя від 11.02.2021 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 183 - 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді 240 годин суспільно корисних робіт.
Подання мотивує тим, що постанова Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 11.02.2021 р. відносно громадянки ОСОБА_1 надійшла до Пологівського районного сектору № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області та прийнята до виконання 25.02.2021 року.
25.02.2021 року та 10.03.2021 року відповідно до наказу № 474/5 «Про затвердження Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт» були направлені виклики громадянці ОСОБА_1 . У зв`язку з тим, що правопорушниця мала захворювання, що заважало їй приступи до відбування стягнення, направлення на відпрацювання призначених годин суспільно корисних робіт ОСОБА_1 було видано 12.04.2021 року. За направленням порушниця до комунального підприємства не з`явилася. За викликами, які були направлені з метою виклику ОСОБА_1 для отримання пояснень про причини неявки на підприємство, до органу пробації явки не відбулося.
У зв`язку з тим, що 24.02.2022 року розпочалося повномасштабне вторгнення рф на територію України, Пологівський районний сектор № 1 був переміщений на територію м. Запоріжжя, особові справи не вивезені, зв`язок з правопорушницею був втрачений.
За отриманою інформацією Департаменту адміністративних послуг Запорізької ОДА, у жовтні 2024 року, правопорушниця могла проживати за адресою: АДРЕСА_2 . З метою перевірки даної інформації та направлення судового рішення для виконання за територіальністю було здійснено відповідний запит до Вознесенівського РВ з питань пробації, про те згідно отриманої відповіді 09.10.2024 року дана інформація не підтвердилася.
З метою з`ясування місця проживання/перебування ОСОБА_1 , 1988 р.н., були направлені запити до ТЦК та СП, відділу ВДВС та ДРАЦС, Міністерства соціальної політики, сім`ї та єдності України, органів поліції, з метою встановлення місця знаходження правопорушниці. Згідно отриманої відповіді 15.04.2026 року від Міністерства соціальної політики, сім`ї та єдності України, в Єдиній інформаційній базі даних внутрішньо переміщених осіб значиться фактична адреса проживання та листування, а саме: АДРЕСА_3 . В рамках перевірки даної інформації та направлення судового рішення для виконання за територіальністю 31.03.2026 року було направлено запит перевірки факту проживання до Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області. Згідно отриманої відповіді від УОПП 07.04.2026 року факт проживання ОСОБА_1 не підтвердився. Вжитими заходами встановити місце перебування порушника не вдалось.
Представник органу пробації в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд подання без її участі, подання підтримала в повному обсязі.
Правопорушник у судове засідання не з`явилася. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлена належним чином.
Дослідивши матеріали подання, суддя доходить до висновку про його задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що постановою Гуляйпільського районного суду м. Запоріжжя від 11.02.2021 року ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 183 - 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді 240 годин суспільно корисних робіт. 
Зазначена постанова набула законної чинності та була звернена до виконання Пологівським районним сектором № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області.
В даній справі судом встановлено, що постанова суду про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді 240 годин суспільно корисних робіт не була виконана з причини невстановлення органом пробації місця перебування порушника, що унеможливлює виконання постанови суду.
При цьому, суд вважає, що органом пробації вжито всіх належних та достатніх заходів для встановлення місця проживання (перебування) правопорушника, з`ясування причин неможливості виконання постанови суду та вищевказаним Порядком передбачено право органу пробації звернутися до суду із поданням щодо вирішення питання подальшого виконання постанови суду.
Згідно із ч.1 ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.
Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.
Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.
Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Положення КУпАП не містить такого поняття, як строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення.
Натомість, дані строки передбачені в КК України, а саме: в статті 80, регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Таким чином, суд вважає за можливе до наявних правовідносин застосувати аналогію закону, а саме: норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Згідно ч. 1 цієї статті особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема - 2 роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання, і відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину (ч. 3, ч. 4 ст.80 КК України).
Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідно до принципу верховенства права давність виконання постанови судді про накладення стягнення у виді суспільно корисних робіт згідно норм КУпАП не може тривати довше, ніж давність виконання обвинувального вироку суду у кримінальному провадженні, у якому особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Отже, строк давності виконання постанови судді про накладення стягнення у виді суспільно корисних робіт не повинен перевищувати двох років.
Як зазначено суддею, постанова суду про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 у виді суспільно-корисних робіт винесена 11.02.2021 року, набрала чинності 23 лютого 2021 року та на час звернення із даним поданням не виконана.
Враховуючи, що на день розгляду справи пройшли строки, визначені п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, тобто два роки з дня набрання чинності постановою суду, тому суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_2 від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови.
Керуючись ст. ст. 2, 302, 303 КУпАП, ст. 80 КК України, суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Подання заступника начальника Дніпровського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області Євгенії Костенко - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування адміністративного стягнення у вигляді 240 годин суспільно корисних робіт, накладеного постановою Гуляйпільського районного суду м. Запоріжжя від 11.02.2021, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Ю.І. Ретинська