Справа №: 343/929/26 
Провадження №: 2-о/343/70/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2026 року м. Долина
Долинський районний суд Івано - Франківської області в складі:
головуючого судді – Андрусіва І.М.,
з участю: секретаря судового засідання - Семків В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Долинського районного суду Івано - Франківської області, в порядку окремого провадження, цивільну справу № 343/929/26, за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Долинська міська рада, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позицій заявниці та заінтересованих осіб:
заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавицею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.
В обґрунтування поданої заяви послалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її матір ОСОБА_3 , яка була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилась спадщина, яку на даний час ніхто не прийняв. Звернувшись до нотаріуса з метою прийняття спадщини після смерті матері, їй було відмовлено через пропущення встановленого законом строку для прийняття спадщини та не підтвердження постійного проживання з нею на час відкриття спадщини.
Зазначає, що вона проживала із померлою матір`ю до її смерті і на день смерті, оскільки остання потребувала постійного догляду.
Встановлення факту постійного проживання разом із померлою матір`ю на час відкриття спадщини має для неї юридичне значення, оскільки надасть змогу реалізувати право на оформлення спадщини після смерті матері у встановленому законом порядку.
У судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явились. Безпосередньо у поданій заяві просила розгляд справи проводити без її участі.
Заінтересована особа - ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленою про місце, дату і час проведення судового засідання в таке не з`явилась. 01.06.2026 подала заяву (а.с. 39), в якій просить розгляд справи проводити без її участі. Вказала, що заявниця ОСОБА_1 справді проживала їз їхньою померлою матір`ю на день її смерті. Також зазначила, що вона не заперечує щодо задоволення даної заяви. 
Представниця заінтересованої особи - Долинської міської ради – Федор М.М. у судове засідання не з`явилася. 27.05.2026 на електронну пошту суду надіслала клопотання (а.с. 33), в якому просить розгляд справи проводити без її участі, зазначивши про відсутність заперечень щодо задоволення даної заяви.
ІІ. Заяви учасників справи, процесуальні дії у справі:
01 травня 2026 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за участю учасників справи.
Заінтересована особа - ОСОБА_2 та представниця заінтересованої особи – Долинської міської ради – Федор М.М. подали заяви про розгляд справи без їх участі, в яких зазначили про відсутність заперечень щодо задоволення даної заяви.
Беручи до уваги те, що учасники справи в судове засідання не з`явились, суд ухвалює рішення без участі учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенню ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносин:
матеріалами справи встановлено, що заявниця ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище " ОСОБА_5 ", що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с. 9)) ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 . Її матір`ю є ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8).
Відповідно до копії свідоцтва про смерть (повторне) серії НОМЕР_2 (а.с. 10), ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Звернувшись до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, заявниці ОСОБА_1 було відмовлено через пропуск нею шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та не підтвердження факту постійного проживання разом із матір`ю на час відкриття спадщини. Додатково нотаріус зазначила, що спадкова справа після смерті матері заявниці не відкривалась, що підтверджується і копією витягу зі Спадкового ресєтру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №84759660 від 03.04.2026 (а.с. 18, 19).
Згідно із довідкою старости Белеївського старостинського округу Долинської міської ради Г.Тюн від 16.04.2026 №16-82 (а.с. 17), померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на день смерті проживала із, зокрема, своєю дочкою ОСОБА_1 , 1963 року народження, за адресою АДРЕСА_1 .
Отже суд встановив, що матір`ю заявниці ОСОБА_1 була ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті останньої відкрилась спадщина за законом та заявниця є спадкоємицею такої. Остання постійно проживала разом із спадкодавицею ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. При цьому, судом не здобуто доказів того, що заявниця ОСОБА_1 протягом шести місяців після відкриття спадщини заявила про відмову від такої.
Правовідносини у даній справі виникли у зв`язку із не підтвердженням факту постійного проживання заявниці ОСОБА_1 , як спадкоємиці, разом із спадкодавицею ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.
ІV. Оцінка суду:
дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, долучені на обґрунтування заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Частиною 1 статті 2 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як визначено в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:
- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;
- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;
- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;
- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно із ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно з абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2018 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.
Для заявниці ОСОБА_1 встановлення факту постійного проживання із спадкодавицею ОСОБА_3 на час відкриття спадщини має юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати її право на прийняття спадщини, як спадкоємиці.
Тобто, фактично метою заявниці при зверненні до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємиці, зі спадкодавицею на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.
Суд встановив, що заявниця ОСОБА_1 , хоча і не була зареєстрована, однак фактично постійно проживала разом із своєю матір`ю ОСОБА_3 .
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Із роз`яснень, викладених у п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», слідує, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).
Як визначено в ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).
Як встановив суд, заявниці ОСОБА_1 нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у зв`язку із пропуском нею шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та не підтвердження факту постійного проживання з спадкодавицею на час відкриття спадщини.
Так, спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь - якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини.
Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.
Згідно із ч. 1, 6 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
З огляду на положення наведеної норми, відсутність реєстрації місця проживання заявника за останнім місцем проживання спадкодавця не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені ч. 3 ст. 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.
Суд встановив, що заявниця ОСОБА_1 та її матір – ОСОБА_3 , до дня смерті останньої, проживали за адресою: АДРЕСА_1 .
З огляду на викладене, виходячи з інтересів особи щодо захисту її права на спадкування, зважаючи на те, що заявниця немає іншої можливості, окрім як в судовому порядку встановити факт постійного проживання разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога її законна, обґрунтована та підтверджена доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.
Встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавицею на час відкриття спадщини надасть змогу їй реалізувати своє право на оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 у встановленому законом порядку.
V. Розподіл судових витрат:
відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
На підставі викладеного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст. 15, 29, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1223, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст. 2, 13, 76-81, 229, 293, 294, 315, 318 ЦПК України, ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та керуючись ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 319, 354, 355 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Долинська міська рада, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із спадкодавицею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Івано - Франківського апеляційного суду.
Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ;
Долинська міська рада, що знаходиться за адресою: м. Долина, просп. Незалежності, 5 Калуського району Івано - Франківської області, код ЄДРПОУ 04054317.

Суддя: І.М.Андрусів