Справа № 758/2680/25 
Категорія 67 
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2026 року Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді - Захарчук С. С.,
за участю секретаря судового засідання - Савенко Д. С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, 

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.
Зазначав, що перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 29.01.2015, який було розірвано відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 20.02.2025.
За час шлюбу ними придбано автомобіль «CHERY TIGGO 2 PRO» WIN CODE: НОМЕР_2 рік випуску: 2021р., колір: чорний, н.з. НОМЕР_1 .
Вартість даного автомобіля на спеціалізованому сайті становить: 10 000 дол. США, вартість у гривні складає 417 000 грн.
Іншого майна, що підлягає поділу на момент подачі позовної заяви, немає.
Посилаючись на те, що вказане майно було придбано під час шлюбу, просив стягнути з відповідачки на його користь компенсацію 1/2 частини зазначеного автомобіля, що становить 208 500 грн. 
У відзиві на позов, відповідачка, заперечуючи проти позову, вказала наступне.
Вони з позивачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.01.2015.
Від шлюбу у них народилася донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вона повністю забезпечувала сім`ю, ОСОБА_1 ніде не працював та не мав будь-яких джерел доходу.
Відповідно до умов договору, укладеного між нею та АТ «Українська автомобільна Корпорація» від 23.02.2023 автомобіль був придбаний нею за особисті кошти.
03.03.2023 між нею та АТ «Комерційний банк «Глобус» було укладено кредитний договір № 29/02/23 «Авто в кредит», відповідно до умов якого банк надав їй у кредит грошові кошти у розмірі 357 273 грн. на придбання автомобіля.
На забезпечення виконання умов кредитного договору між нею та АТ «Комерційний банк «Глобус» було укладено договір застави зазначеного автомобіля від 06.03.2023.
Вона особисто здійснювала платежі за кредитним договором.
З метою закриття кредиту 11.07.2023 між ТОВ «Юскан Україна» та нею було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) № 11072023-1 на суму у розмірі 290 000 грн.
Кредит нею був виплачений у червні 2024, кошти по кредиту стягувалися з неї шляхом утримання її заробітної плати за період часу з серпня 2023 по червень 2024.
Шлюб між ними було розірвано відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 20.02.2025.
18.03.2025 нею було подано до суду позов до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 ухиляється від участі в утриманні дитини.
Відповідно до ст. 70 СК України наявні обставини щодо збільшення частки майна подружжя з метою забезпечення інтересів дитини.
Позивач, визначаючи ціну автомобіля у розмірі 417 000 грн., на підтвердження вказаної суми надав оголошення з сайту «Авто Ріа», що не є належним доказом, а також не вніс суму на депозитний рахунок суду.
Посилаючись на зазначені обставини, просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позов з викладених у ньому підстав та просив позов задовольнити.
Представник відповідача проти задоволення позову заперечив, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Судом установлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.01.2015, який було розірвано відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 20.02.2025.
За час шлюбу було придбано автомобіль CHERY TIGGO 2 PRO, Ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , рік випуску: 2021р., колір: чорний, н.з. НОМЕР_1 , який було зареєстровано на відповідача у справі.
Автомобіль було придбано на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 23.02.2023 між ОСОБА_3 та АТ «Українська автомобільна корпорація».
Для придбання автомобіля між ОСОБА_3 та АТ «Комерційний банк «Глобус» було укладено кредитний договір від 03.03.2023. 
На забезпечення виконання умов кредитного договору між нею та АТ «Комерційний банк «Глобус» було укладено договір застави зазначеного автомобіля від 06.03.2023.
Відповідно до довідки АТ «Комерційний банк «Глобус» від 12.07.2023 заборгованість ОСОБА_3 перед АТ «Комерційний банк «Глобус» за кредитним договором від 03.03.2023 повністю погашена.
З метою закриття кредиту 11.07.2023 між ТОВ «Юскан Україна» та відповідачкою було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) № 11072023-1 на суму у розмірі 290 000 грн.
Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. п. 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (далі - постанова) вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.
Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. 
До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК). 
Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Що стосується премії, нагороди, одержаних за особисті заслуги, суд може визнати за другим з подружжя право на їх частку, якщо буде встановлено, що він своїми діями сприяв її одержанню. 
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.
Отже, норми статей 57, 60 СК України встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя щодо належного їм майна, згідно з якими майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Майно, набуте кожним з подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них.
Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Відповідні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17-ц (провадження № 14-325цс18) та Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17.
У відзиві на позов ОСОБА_3 заперечувала факт того, що спірний автомобіль є спільною сумісною власністю, оскільки автомобіль був нею придбаний за рахунок власних коштів та коштів, отриманих в кредит, які були нею виплачені шляхом їх утримання з її заробітної плати, позивач не приймав участі в оплаті вартості автомобіля та в погашенні кредиту.
Відповідно до частин 2-3 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.
Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Частиною 3 ст. 12 ЦПК України та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідного до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Як установлено судом автомобіль було придбано під час шлюбу, доказів того, що автомобіль було придбано виключно за особисті кошти відповідачки та не в інтересах сім`ї останньою не надано, а тому суд не приймає заперечення відповідача щодо того, що вказане майно не є спільною сумісною власністю подружжя.
Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.
За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз .4 п. 30 постанови при вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК).
Заперечуючи проти рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності, ОСОБА_3 вказувала на те, що ОСОБА_1 не дбав про матеріальне становище сім`ї, ухиляється від участі в утриманні дитини та сплаті аліментів, не приймав участь в придбанні автомобіля, погашенні кредиту.
Як установлено судом, сторони від шлюбу мають дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Судом установлено, що відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 02.06.2025 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 21.03.2025 та до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, складеного старшим державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 21.05.2025 загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів на підставі виданого 01.12.2025 Подільським районним судом м. Києва виконавчим листом № 758/3937/25, станом на 01.05.2026 становить 145 119 грн. 10 коп.
Виходячи з вищевикладеного, ураховуючи те, що ОСОБА_1 ухиляється від участі в утриманні дитини ОСОБА_6 , яка проживає разом з ОСОБА_3 , станом на 01.05.2026 його заборгованість по сплаті аліментів становить 145 119 грн. 10 коп., суд дійшов висновку про наявність підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя та визначити частку ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності подружжя на автомобіль - 7/8, а частку ОСОБА_1 - 1/8.
Згідно з частиною третьою статті 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.
Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою (абзаци перший і другий ч. 2 ст. 364 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.
Згідно з ч. ч. 1-2, 4-5 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема, на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 25 постанови вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.
Статтею 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.
Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз. 1 п. 22 постанови поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Отже, за загальним правилом, поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).
Таким чином, спільне майно подружжя можна поділити шляхом встановлення режиму спільної часткової власності або встановлення режиму приватної власності на конкретну річ для кожного з подружжя (поділити в натурі).
Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Згідно з постановою Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20 приписи частин 4, 5 ст. 71 СК України і ст. 365 ЦК України з урахуванням принципу розумності треба розуміти так: а) правила про необхідність попереднього внесення коштів на депозитний рахунок суду стосуються тих випадків, коли позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) заявив вимогу про припинення права відповідача на частку у спільній власності (такі кошти забезпечують отримання відповідачем грошової компенсації); б) якщо позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) таку вимогу не заявив (а вимагає, наприклад, поділити неподільну річ шляхом виділення її у власність відповідача та стягнення з нього грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на цю річ), то підстави для внесення ним відповідної суми коштів на депозитний рахунок суду відсутні.
Визначаючи вартість автомобіля, ОСОБА_1 надав суду витяг з відкритого ресурсу мережі Інтернет «auto.ria.com», відповідно до якого середня ринкова вартість автомобіля CHERY TIGGO 2 PRO, рік випуску: 2021р., який має схожі технічні характеристики, становить 417 000 грн.
Заперечуючи проти вартості автомобіля відповідачка будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень щодо іншої ринкової вартості спірного автомобіля не надала, клопотання про призначення у справі судової експертизи для визначення ринкової вартості спірного автомобіля відповідачкою не подавалося.
У такому випадку, при визначенні суми компенсації, суд оцінює лише письмовий доказ, наданий позивачем.
Оскільки суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відступу від засад рівності часток подружжя, у порядку поділу спільного майна подружжя - автомобіля CHERY TIGGO 2 PRO, Ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , рік випуску: 2021р., колір: чорний, н.з. НОМЕР_1 , зазначений автомобіль слід виділити у власність ОСОБА_3 та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 52 125 грн. компенсації вартості 1/8 частки ОСОБА_1 у спільному майні подружжя.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-82, 258-259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) про поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково.
У порядку поділу спільного майна подружжя - автомобіля CHERY TIGGO 2 PRO, Ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , рік випуску: 2021р., колір: чорний, н.з. НОМЕР_1 , стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 52 125 (п`ятдесят дві тисячі сто двадцять п`ять) грн. компенсації вартості 1/8 частки ОСОБА_1 у спільному майні подружжя - автомобілі CHERY TIGGO 2 PRO, Ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , рік випуску: 2021р., колір: чорний, н.з. НОМЕР_1 , виділити у власність Гейко Інни автомобіль CHERY TIGGO 2 PRO, Ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , рік випуску: 2021р., колір: чорний, н.з. НОМЕР_1 . 
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду. 
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 01.06.2026.иділити у власність ОСОБА_2 автомобіль CHERY TIGGO 2 PRO, Ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , рік випуску: 2021р., колір: чорний, н.з. НОМЕР_1 . 

Суддя 	С. С. Захарчук