Справа № 367/3441/24
Провадження №2-а/367/74/2026

РІШЕННЯ
Іменем України

07 травня 2026 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді Горбачової Ю.В.,
за участі секретаря Музики Є.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 522/р-24 від 02 квітня 2024 року про накладення адміністративного стягнення,
ВСТАНОВИВ

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 522/р-24 від 02 квітня 2024 року про накладення адміністративного стягнення.
В обґрунтування позову зазначено, що 26 березня 2024 року до позивача, за місцем його постійного проживання, звернувся поліцейський офіцер громади смт. Коцюбинське ОСОБА_2 та повідомив, що позивач знаходиться в розшуку як «ухилянт». З метою з`ясування такої інформації, позивач прослідував з дільничним інспектором до ІНФОРМАЦІЯ_2 для того, щоб повідомити, що перебуває на військовому обліку та, у зв`язку з тим, що його дані уже поновлювались в РТЦК 03.06.2022 року (при мобілізації до лав ЗСУ) і не змінювались, підстав для їх оновлення не має.
Позивач вказує, що за наслідками його прибуття старший офіцер адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 капітан ОСОБА_3 склав протокол №522/р від 26 березня 2024р., який позивач підписав 26.03.2024 р. надавши відповідні пояснення та роз`яснення. Також 26.03.2024 р. позивачу вручили повістку на проходження ВЛК.
Позивач зауважує, що під час складання протоколу він повідомляв, що не змінював місце свого постійного проживання, не змінював місце роботи, не змінював контактний номер телефону та знаходиться на бронюванні відповідно до наказу Мінекономіки № 7331 від 22.03.2024 р. Додатково зауважив, що довгий час знаходився на відновленні після складної операції (з 12 грудня 2023 по 20 лютого 2024), а також, що на його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей.
Щодо наведених обставин позивач зазначає, що 02 червня 2022 року його було викликано по телефону «для звірки військово-облікових даних» до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де вручено повістку та одразу 02.06.2022 року мобілізовано до лав ЗСУ. 22 січня 2014 року позивач був прооперований в Інституті Нейрохірургії ім. Ромоданова (операція «мікродискоектомія» - видалення двох гриж міжхребцевих дисків Т4-Е5, Е5-81, про що повідомляв персонал ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак його визнали придатним до військової служби. Проте, 03 червня 2022 року у військовій частині АДРЕСА_1 (куди його мобілізували) лікарську комісію позивач не пройшов по стану здоров`я та його повернули назад до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Військовий квиток в ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачу не повернули, а забрали без жодних пояснень та розписок.
В цей же час на підприємстві ПрАТ ДТЕК Київські Регіональні Електромережі, де позивач працює, провели бронювання працівників підприємства, в тому числі і позивача, оскільки підприємство відноситься до категорії «критичної інфраструктури». Оригінал даного Витягу про бронювання позивачем 13 вересня 2022 року було передано до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач зауважує, що після 13.09.2022 року його до ІНФОРМАЦІЯ_2 не викликали ні листом чи письмово, ні по телефону, будь-яких повісток не вручали. Поряд з цим, в жовтні 2023 року у зв`язку з загостренням хвороби після операції 2014 року позивачу було призначено стаціонарне лікування в КНП КОР «Київський Обласний Центр Реабілітаційної медицини» з 27 листопада 2023 по 08 грудня 2023 року. 12 грудня 2023 року призначено повторну операцію в ДУ «Інститут Ортопедії та Травматології НАМН України». Госпіталізація проходила з 11 грудня 2023 року по 18 грудня 2023 року. У зв`язку з чим, з 20 грудня 2023 до 20 лютого 2024 року позивач знаходився на післяопераційному відновленні по місцю постійного проживання.
Проте, жоден із цих фактів при складанні протоколу не було взято до уваги. Терміну для надання додаткових документів для всебічного та неупередженого розгляду його справи, також не надано. На усне звернення позивача щодо надання доказів його виклику до ІНФОРМАЦІЯ_2 та в який період йому необхідно було з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_5 - документів або пояснень не надано. Також не надано документів або роз`яснень, які б підтверджували про існування будь-якого рішення, згідно якого позивача внесли до списку «ухилянтів».
Додає, що після проходження ВЛК в Ірпінській міській поліклініці позивача було визнано тимчасово-непридатним до військової служби та надано відповідну довідку № 9/62 від 27.03.2024 року.
Поряд з цим, 02 квітня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_4 було одноосібно розглянуто Протокол № 522 від 26.03.2024 р. та винесено Постанову № 522/р-24 від 02.04.2024 про накладення адміністративного стягнення у розмірі 1700 грн. за порушення: «Не поновлював військово-облікові дані, не з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_5 , як наслідок був поданий до розшуку та доставлений 25.03.2024 р. до будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 працівниками ГУ НПУ Київської області в Бучанському районі».
Із вище вказаною постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною з огляду на те, що будь-яких повісток, повідомлень, тощо про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 у встановленому законом порядку позивач не отримував, свій обов`язок щодо звірки облікових даних не рідше одного разу на п`ять років він виконав, є заброньованим у встановленому законом порядку. Поряд з цим, зауважує, що сам адміністративний протокол № 522 від 26.03.2024 року був складений з численними порушеннями, а саме: відсутнє посилання на дату вчинення адміністративного правопорушення або дату його виявлення; відсутні дані про його вчинення повторно або в особливий період з огляду на накладення штрафу у розмірі 1700,00 грн.; сам протокол складений 26.03.2024, проте в ньому зазначено, що позивача було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 саме 25.03.2024, що не відповідає дійсності, оскільки 25.03.2024 перебував на робочому місці, а до ІНФОРМАЦІЯ_5 прийшов самостійно 26.03.2024.
Враховуючи викладене, просить суд: визнати протиправною та скасувати Постанову № 522/р-24 від 02.04.2024 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн., винесену ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210 КУпАП; провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 210 КУпАП, закрити; стягнути на користь позивача судовий збір.
16 квітня 2024 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області позовну заяву було залишено без руху з зазначенням недоліків та наданням позивачу строку для їх усунення. У відповідний строк позивач усунув виявлені недоліки.
Ухвалою суду від 20 травня 2024 року за адміністративним позовом було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання позивач не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позов просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
У судове засідання представник  ІНФОРМАЦІЯ_1 також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомлено належним чином, причини неявки суд не повідомлено, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло.
Відповідно до п. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін за наявними доказами у справі.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 02 квітня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 було розглянуто протокол у справі про адміністративне правопорушення від 26.03.2024 року № 522, складений щодо гр. ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за результатами чого винесено Постанову № 522/р-24 від 02.04.2024 року про накладення адміністративного стягнення, якою гр. ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн.
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що гр. ОСОБА_1 . Не поновлював військово-облікові дані, не з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_5 , як наслідок був поданий до розшуку та доставлений 25.03.2024 р. до будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 працівниками ГУ НПУ Київської області в Бучанському районі, чим порушив вимоги ч. 10 ст. 1, ч. 11 ст. 38 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» та п. 2, 8 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів Додаток № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487, під час дії особливого періоду.
З висновками оскаржуваної постанови позивач не погоджується, вважає її незаконною, з огляду на те, що будь-яких повісток, повідомлень, тощо про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 у встановленому законом порядку не отримував, свій обов`язок щодо звірки облікових даних не рідше одного разу на п`ять років він виконав, є заброньованим у встановленому законом порядку. Додає, що сам адміністративний протокол № 522 від 26.03.2024 року був складений з численними порушеннями.
Щодо обставин притягнення позивача до адміністративної відповідальності, позивач зауважує, що 26 березня 2024 року до нього, за місцем його постійного проживання, звернувся поліцейський офіцер громади смт. Коцюбинське ОСОБА_2 та повідомив, що позивач знаходиться в розшуку як «ухилянт». З метою з`ясування такої інформації, позивач прослідував з дільничним інспектором до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де відносно позивача старшим офіцером адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 капітаном ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення №522/р від 26 березня 2024 р., копія якого додана до матеріалів справи, а також вручено повістку на проходження військово-лікарської комісії.
Однак, з протоколу про адміністративне правопорушення №522/р від 26 березня 2024 р., та постанови № 522/р-24 від 02.04.2024 року про накладення адміністративного стягнення вбачається, що позивача було доставлено до будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 працівниками ГУ НПУ Київської області саме 25.03.2024 року.
В протоколі про адміністративне правопорушення №522/р від 26 березня 2024 р. містяться також письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у яких позивач ОСОБА_1 підтверджує той факт, що про розшук дізнався від дільничого інспектора, однак після повідомлення про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 - одразу прибув 25 березня 2024 року.
До матеріалів справи також було долучено і копію самої повістки, з якої вбачається, що позивачу ОСОБА_1 , 1980 р.н., необхідно було з`явитися 26 березня 2024 року о 09 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 . Мета виклику - уточнення військово облікових даних.
Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно положень ч. 3 ст. 3 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи
Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (у редакції від 27.02.2024 року), громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, серед іншого: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Відповідно до ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (у редакції від 27.02.2024 року), призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи
Положеннями п. 2, п. 8 ч. 1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (у редакції від 30.12.2022 року) визначено, шо призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів; особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Поряд з цим, жодних відомостей про виклик позивача (вручення повістки чи отримання будь-якого іншого повідомлення) до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 25.03.2024 року, або ж іншу дату яка передує такій, матеріали справи не містять. Будь-яких пояснень щодо обставин зазначеного від відповідача до суду також не надійшло. 
Відповідно до п. 2, п. 8 ч. 1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (у редакції від 30.12.2022 року) визначено, шо призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки.
Так, з наданих суду документів, а саме копії військового квитка позивача ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 виданого ІНФОРМАЦІЯ_5 02.06.2022 року, вбачається що позивача 02 червня 2022 року було мобілізовано до лав ЗСУ. 
Проте, як зазначає позивач, 03 червня 2022 року у військовій частині м. Житомир він не пройшов лікарську комісію по стану здоров`я та був повернутий до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчать записи у розділі VII військового квитка, копія якого долучена до матеріалів справи.
Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 06.02.2020 року працює в ПрАТ «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» на посаді провідного фахівця відділу з розрахунків департаменту з клієнтських операцій дирекції по взаємодії з клієнтами, що підтверджується копією довідки № 07/200-159 від 12.04.2024 року виданої начальником відділу з підбору та кадрового адміністрування персоналу ПрАТ «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» Черниш К.
Поряд з цим, позивач ОСОБА_1 як працівник ПрАТ «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» був заброньованим наказами Мінекономіки № 2962 від 06.09.2022 року та № 7331 від 22.03.2024 року, що підтверджується копією витягу з наказу № 26/1.1-4-12286 від 31.08.2022, а також копією витягу з наказу Мінекономіки № 7331 від 22.03.2024 року про бронювання військовозобов`язаного, з якого вбачається, що позивачу було надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на 6 місяців до 22 вересня 2024 року.
Роботодавець ПрАТ «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі», свій обов`язок щодо належного повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 про бронювання позивача виконав, що підтверджується копією повідомлення про бронювання військовозобов`язаного та копією листа від 05.04.2024 № 07/200-6018.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість прийнятої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з винесенням постанови про адміністративне правопорушення з визнанням його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення стягнення.
Підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.
Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч. 2 ст. 55 Конституції України та статтею 6 КАС України.
Також, зі змісту норми ст. 283 КУпАП слідує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених посадовою особою доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому КУпАП порядку.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.
Ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Як уже було зазначено, оскаржувана постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, на підставі яких керівником ІНФОРМАЦІЯ_5 зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП.
Отже, встановлена законом певна процедура, щодо притягнення до адміністративної відповідальності особи та доведення в її діях складу правопорушення, в якому вона обвинувачується, в цій справі дотримана не була.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Оскільки відповідальність за ч 2 ст. 210 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, а саме: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, суд прийшов до висновку про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові, а отже і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 210 КУпАП.
На підставі викладеного, суд вважає обставини, на які посилається позивач доведеними, а позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
З урахуванням положень ч. 1 ст. 139 КАС України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 210, 213, 235, 247, 268, 287, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 5, 6, 72-77, 80, 139, 229, 242-246, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 522/р-24 від 02 квітня 2024 року про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.
Скасувати постанову № 522/р-24 від 02.04.2024 року про накладення адміністративного стягнення, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , якою ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.
Закрити відносно ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) провадження по справі на підставі ч. 1 ст. 247 КпАП України, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП.
Стягнути на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя:       Ю.В. Горбачова