МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ 

Справа № 210/8227/25 
Провадження № 2/210/839/26 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
26 травня 2026 року          
Металургійний районний суд міста Кривого Рогу в складі головуючого Сільченко В. Є., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:
У грудні 2025 року до Металургійного районного суду міста Кривого Рогу надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. 
Свої вимоги позивач мотивує тим, що Позивач та відповідач з 08.12.2022 до 20.05.2025 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 17.04.2025 у справі № 210/172/25.
Ще до укладання шлюбу в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а після реєстрації шлюбу – син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Батьками у свідоцтвах про народження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Судовим наказом Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.09.2024 у справі №210/4927/24 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у розмірі 1/3 (однієї третини) частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісяця, починаючи з дня подання заяви, тобто з 30.08.2024 і до досягнення дітьми повноліття.
Заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.11.2024 у справі №210/4925/25 стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на дружину ОСОБА_2 до досягнення дитиною ОСОБА_4 трьох років у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи стягнення з дати реєстрації позовної заяви до суду 30.08.2024.
Наразі на виконанні у Софіївському відділі державної виконавчої служби у Криворізькому району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на виконанні перебуває два виконавчих провадження №76197422 та №76819539 з виконання судового наказу №210/4927/24 від 17.09.2024 та виконавчого листа №210/4925/24 від 19.11.2025 відповідно.
21.05.2025 ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 .
Згідно повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 07.11.2025 Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Позивач разом із дружиною та донькою проживає у квартирі, що належить батькові дружини – ОСОБА_7 . Витрати за комунальні послуги сім`я сплачує батькові, який у свою чергу вносить платежі за належністю, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями. Сержант ОСОБА_5 , старший бойовий медик 3 штурмової роти військової частини НОМЕР_2 звільнена у запас і з 02.07.2025 виключена зі списків особового складу частини.
Під час проходження військової служби, ОСОБА_5 брала участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення на інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та 24.06.2024 одержала бойове поранення. Потребує тривалої реабілітації. 
Крім того, має хронічні захворювання, які потребують постійного лікування.
Після звільнення із лав ЗСУ, ОСОБА_5 не працює, будь-яких доходів не має.
Донька ОСОБА_6 має захворювання стоп та потребує лікування, у зв`язку із чим отримує спортивно-оздоровчі послуги в СК «КБ-75», а саме: відвідування басейну, за які потрібно сплачувати кошти.
ОСОБА_1 є військовослужбовцем, має дохід, однак, розмір його виплат щомісяця варіюється, оскільки залежить від кількості та місця виконання бойових завдань. Наразі батальйон виведено на відновлення, а тому будь-яких додаткових винагород позивач не отримує.
Крім того, позивач є діючим військовослужбовцем та через недостатнє забезпечення має необхідність у постійному оновленні спорядження для несення служби за власний рахунок.
Тобто, наразі у позивача змінився матеріальний та сімейний стани, погіршилося здоров`я, у зв`язку із чим позивач не може сплачувати аліменти у визначеному розмірі та звертається до суду із цим позовом.
Ухвалою суду від 19 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 
27.03.2026 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими, недоведеними та такими, що спрямовані на штучне зменшення рівня забезпечення дітей, а тому не підлягають задоволенню. Оскільки, позивач не надав жодних документів, щодо витрат на лікування, договорів про медичні послуги, доказів регулярних фінансових зобов`язань, підтвердження критичного навантаження на бюджет. Таким чином, доводи є декларативними. Тобто відсутній причинно-наслідковий зв`язок між станом здоров`я дружини та неможливістю виконувати обов`язок по утриманню дітей. Зменшення аліментів призведе до істотного погіршення матеріального становища відповідача та її дитини.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. 
Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.12.2022 року, який було розірвано рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 17.04.2025 року у справі №210/172/25.
Сторони по справі мають спільну дитину, сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками у свідоцтві про народження вказані ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 13).
Також, ІНФОРМАЦІЯ_5 у сторін народився ще один син – ОСОБА_4 , батьками у свідоцтві про народження вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (а.с. 14).
17 вересня 2024 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісяця починаючи з дня подання заяви, тобто з 30 серпня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.15).
Заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 листопада 2024 року ухвалено стягнути з ОСОБА_1 аліменти на дружину ОСОБА_2 до досягнення дитиною: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років: у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи стягнення з дати реєстрації позовної заяви до суду з 30 серпня 2024 року (а.с. 16, 17). 
З 21 травня 2025 року ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 (а.с. 18). 
Згідно копії свідоцтва про народження виданої повторно батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 вказані ОСОБА_1 , ОСОБА_5 (а.с. 19). 
Згідно довідки виданої начальником Софіївського відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районні Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виданої ОСОБА_1 про те, що заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.12.2025 року відсутня, аліментні платежі нараховуються та перераховуються щомісячно на користь ОСОБА_2 (а.с. 37).
Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) старший солдат ОСОБА_1 за безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань внаслідок ворожого артилерійського обстрілу отримав осколкові поранення (а.с. 40).
У відповідності до довідки військово-лікарської комісії від 09.04.2025 року №2025-0409-0904 старший солдат за мобілізацією ОСОБА_1 має артроскопію лівого колінного суглобу, резекцію латерального меніску, дебрідмент, з приводу вибухової травми, застарілого розриву тіла заднього рогу латерального меніску лівого колінного суглобу, у вигляді больового синдрому, з тимчасовим порушенням функцій (а.с. 47).
Також позивач неодноразово звертався за медичною допомогою, що підтверджується виписками із медичної карти стаціонарного хворого (а.с. 38, 39, 41).
Відповідно до Витягу із Наказу Міністерства оборони України Сержанта ОСОБА_5 з 02 липня 2025 року виключено зі списку особового складу частини та всіх видів забезпечення, з продовольчим забезпеченням з 03 липня 2025 року (а.с. 28).
Відповідно до довідки про обставини травми молодший сержант ОСОБА_5 за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини отримала поранення (а.с. 30).
Згідно відомостей з Пенсійного фонду України станом на 13.12.2025 року ОСОБА_5 після звільнення з лав ЗСУ доходу не має (а.с. 32).
У відповідності до висновку про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини від 03.06.2025 року ОСОБА_9 має плосковальгусні стопи (а.с. 33).
Згідно довідок виданих ОСОБА_5 , в тому що ОСОБА_6 2017 року народження, отримує спортивні оздоровчі послуги в СК «КБ-75», а саме відвідування басейну 1,5 год. З січня по червень 2025 року загальна сума сплати склала 27 200 грн. З липня по жовтень 2025 року загальна сума склала 19 200 грн (а.с. 34, 35).
Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.
Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що він одружився та на його утримані є ще одна дитина, тобто змінився сімейний стан, що є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20 (провадження №61-1031св21) зменшення розміру раніше стягнутих аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні інших дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.
Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі №760/9783/18-ц (провадження №61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19 (провадження №61-9460св20), від 22 липня 2024 року у справі №688/4308/23 (провадження №61-5168св24).
Висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. 
Сам по собі факт перебування іншої дитини на утриманні позивача не може вважатися безумовною та достатньою підставою для зменшення раніше визначеного судом розміру аліментів, оскільки відповідно до положень сімейного законодавства України обов`язок батьків щодо утримання всіх своїх дітей є рівним та не може реалізовуватись шляхом необґрунтованого звуження прав однієї дитини на належне матеріальне забезпечення на користь іншої. При цьому суд враховує, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів істотного погіршення його матеріального становища, зменшення доходів, втрати працездатності чи виникнення інших обставин, які б об`єктивно унеможливлювали виконання ним раніше встановленого обов`язку зі сплати аліментів у визначеному розмірі. Також не може бути підставою для зменшення аліментів саме по собі посилання позивача на відсутність доходу у його теперішньої дружини, оскільки обов`язок щодо утримання дитини покладається безпосередньо на батьків дитини, а сімейний стан платника аліментів чи фінансове становище його нового подружжя не звільняє останнього від належного виконання обов`язку щодо забезпечення дитини від попереднього шлюбу. Суд виходить із того, що зміна сімейного стану платника аліментів без доведення реального та істотного погіршення його матеріального становища не свідчить про наявність передбачених законом підстав для зменшення розміру аліментів, а тому заявлені вимоги у цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Матеріали справи не містять доказів погіршення матеріального стану позивача (зміну місця роботи, розміру доходу).
Щодо зменшення розміру аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, суд зазначає наступне. 
Згідно ч.1, ч.4 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини.
Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.
Згідно ст.84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.
Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Як передбачено частиною першою 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, не вважається незмінним.
Підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, є доведеність у судовому засіданні суттєвої зміни (погіршення або покращення) матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
При цьому така зміна обставин має настати після того, як суд визначив первісний розмір аліментів.
У постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року (справа №759/22898/20) зазначено, що значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги для зменшення розміру аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо.
Як на підставу зменшення розміру аліментів позивач посилається на перебування ним у повторному шлюбі, утримання ще однієї дитини від повторного шлюбу, наявність на утриманні його дружини, яка не працює, погіршення стану його здоров`я.
Згідно зі статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У даній справі належними та допустимими доказами позивач надав відомості про погіршення стану свого здоров`я, утримання дружини та дитини та необхідність у лікуванні. 
Тому, позовні вимоги в частині зменшення розміру аліментів на утримання дружини підлягають частковому задоволенню, оскільки судом встановлено наявність обставин, які свідчать про зміну матеріального та сімейного стану позивача, що впливає на його можливість сплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі, при цьому суд, дотримуючись принципу справедливості, розумності та забезпечення балансу інтересів сторін, дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру таких аліментів у визначеній судом частині, а саме до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу).
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Керуючись ст.ст. 4, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів – задовольнити частково.
Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на утримання дружини ОСОБА_2 до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, та стягувати аліменти у зменшеному розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 судовий збір в розмірі 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири гривні сорок вісім копійок). 
Іншу частину позовних вимог залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України.

Суддя: В. Є. Сільченко