Справа № 724/1600/26 	
Провадження № 2-а/724/49/26	

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2026р. м. Хотин

Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді: Гураль Л.Л.
за участю секретаря судового засідання: Шуть Х.В.
представника відповідача: Верешко І.В.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

І. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.
09.06.2026 р. позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №456547 від 31.05.2026р., ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. за ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що водій керував транспортним засобом ВАЗ21154 д.н.з. НОМЕР_1 в населеному пункті під час зміни напрямку руху (повороту) не подав сигнал покажчика повороту відповідного напрямку руху, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.
Позивач стверджує, що 31.05.2026 року повертався із роботи додому, рухався по вул. Олександра Боднарюка в напрямку вул. Грушевського в с. Анадоли, жодних правил дорожнього руху не порушував, здійснюючи поворот ліворуч на вулицю Шевченка (до свого місця проживання) ним було увімкнено лівий покажчик повороту. Після того, як здійснив рух по вул. Грушевського помітив автомобіль патрульної поліції, який їхав позаду його автомобіля з увімкненими проблисковими маячками, тому він зупинився..
Зазначає, що з постановою категорично не погоджується та вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення є незаконним, так як обставини вказані у спірній постанові, не відповідають дійсним обставинам події, тому вона підлягає скасуванню. 
Враховуючи вищенаведене, просить суд скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити.
17.06.2026 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву де зазначено, що поліцейський, встановивши факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, виніс постанову, якою притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП. Вказує що позивачу було роз`яснено його права, передбачені Коституцією України. Вина у вчиненому правопорушенні ОСОБА_1 підтверджується протоколом серії БАД №456547 від 31.05.2026 року, відеозаписом з реєстратора, який знаходився в патрульному автомобілі. ГУНП в Чернівецькій області вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.
Щодо відеозапису hoco. DV1 05-31-2023 з відеореєстратора службового автомобіля чітко вбачається як після повороту ліворуч за позивачем слідує автомобіль поліції, в цей час позивач, не подавши сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, повернув праворуч. В подальшому на даному відео видно як працівники поліції рухаються по дорозі на службовому автомобілі слідом за транспортним засобом позивача із увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольорів, що являється вимогою про зупинку транспортного засобу згідно п.8.9 ПДР.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи без його участі.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов.

ІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 10 червня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 18 червня 2026 року. Запропоновано відповідачу з урахуванням особливостей розгляду справ даної категорії, визначених ст. 286 КАС України, подати до 18.06.2026р. відзив на адміністративний позов разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені.
18.06.2026р. судом було відкладено судове засідання на 02.07.2026р для надання можливості позивачу надати відповідь на відзив.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №456547 від 31.05.2026р., ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. за ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що водій керував транспортним засобом ВАЗ21154 д.н.з. НОМЕР_1 в населеному пункті під час зміни напрямку руху (повороту) не подав сигнал покажчика повороту відповідного напрямку руху, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.
Судом досліджено відеозапис hoco. DV1 05-31-2023 з відеореєстратора службового автомобіля, де чітко вбачається як після повороту ліворуч за позивачем слідує автомобіль поліції, в цей час позивач, не подавши сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, повернув праворуч. В подальшому на даному відео видно як працівники поліції рухаються по дорозі на службовому автомобілі слідом за транспортним засобом позивача із увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольорів, що являється вимогою про зупинку транспортного засобу згідно п.8.9 ПДР.
Крім того з дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудних бодікамер вбачається, що позивачу після зупинки транспортного засобу було повідомлено про причини зупинки, роз`яснено його права та обов`язки, а також про те, що за вчинене правопорушення відносно нього буде винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, а в подальшому відбулася процедура огляду водія на стан алкогольного сп`яніння. 

ІV. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно з пунктом 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 9.2 б Правил дорожнього руху водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 283 КАС України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Зміст постанови про адміністративну відповідальність має відповідати вимогам, передбаченим статтями 280, 283 КУпАП.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку встановленого законом.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Як вбачається із оскаржуваної постанови, у вину позивачу інкримінується те, що він за обставин, зазначених у згаданій постанові, керував транспортним засобом і при повороті на право не увімкнув сигнал правим світловим покажчиком повороту і такі його дії є порушенням п.9.2 б ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП.
Наслідком чого й стало його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.
Обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто, зібраними у встановленому КУпАП порядку.
Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, відеозапис події. Вказане у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив Верховний суд.
З відеозапису вбачається як після повороту ліворуч за позивачем слідує автомобіль поліції, в цей час позивач, не подавши сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, повернув праворуч. В подальшому на даному відео видно як працівники поліції рухаються по дорозі на службовому автомобілі слідом за транспортним засобом позивача із увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольорів, що являється вимогою про зупинку транспортного засобу згідно п.8.9 ПДР.
Встановлено, що фактично водій повертає праворуч, а отже відповідно до вимог п. 9.2 б ПДР повинен увімкнути покажчик повороту напрямку праворуч. Вказане не було здійснено водієм ОСОБА_1 .
Судом враховується, що не зазначення в постанові даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис, не є самостійною підставою для скасування постанови, за умови, що позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху.
Крім того, додані відповідачем відеодокази, за датою та часом відповідають даті та часу події правопорушення, відображають порушення позивачем п.9.2. б ПДР, що і було поставлено в провину останньому
Відповідно до ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи викладені обставини та досліджені докази суд вважає, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП, а отже позовні вимоги не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, вони не ґрунтуються на законі і не підлягають задоволенню, а підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.
Керуючись ст.ст.5, 20, 72, 77, 79, 139, 159, 162, 165, 194, 229, 241-246, 250, 251, 255, 268, 269, 286, 293 КАС України, суд,
У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області (адреса місця знаходження: вул. Головна, 24, м. Чернівці).
Повне рішення складено 03.07.2026р.

Суддя: 	Лілія ГУРАЛЬ