Сарненський районний суд 
Рівненської області 
________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 572/6622/25 
Провадження № 2/572/941/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2026 року Сарненський районний суд Рівненської області
в складі : головуючого судді – ВЕДЯНІНОЇ Т.О.
при секретарі - МОРОЗ Ю.М.
за участю:
позивача – ОСОБА_1 
представника позивача – ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни цивільну справу №572/6622/25 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить позбавити ОСОБА_5 батьківських прав щодо сина – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В обґрунтування позовних вимог позивачем у позовній заяві вказано, що батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони по справі : ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . Дитина зареєстрована та проживає із матір`ю, по АДРЕСА_1 . Місце проживання дитини із матір`ю визначено на підставі рішення Сарненської міської ради №284 від 30 квітня 2024 року.
Згідно із змістом позовної заяви – відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітньої дитини.
Так, позивач вказує, що відповідач не забезпечує дитину матеріально, що стало підставою для звернення до суду з метою примусового стягнення аліментів, однак, ОСОБА_5 аліменти за рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 07 жовтня 2024 року не сплачує.
Окрім цього, відповідач взагалі не приймає участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, хоча не має для цього жодних перешкод.
Вказані обставини, відповідно до позовної заяви, є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини.
В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали в повному обсязі.
Позивач в суді пояснила, що відповідач життям дитини не цікавиться, матеріально сина не утримує, участі в його житті не приймає.
Одночасно ОСОБА_1 вказує, що вона дійсно зверталась до органів поліції з метою обмеження ОСОБА_5 у спілкуванні із нею та дитиною, оскільки він під час їх відвідування буває у стані сп`яніння, поводиться агресивно.
В зв`язку із наведеним щодо відповідача встановлені обмежувальні приписи.
Позивач не заперечує, що навіть у разі належної поведінки відповідача, вона б не припустила його спілкування із дитиною.
Представник позивача вимоги довірительки в суді підтримала, дала пояснення відповідно до змісту позовної заяви.
Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився вдруге, повідомлявся про час слухання справи належним чином, не повідомив суд про причини неприбуття, відзив на позовну заяву не подав. Позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, а тому суд на підставі ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення.
Позивачем було заявлено клопотання про допит свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , яке судом задоволено.
В подальшому позивач відмовилась від допиту свідка ОСОБА_8 .
Інших клопотань заявлено не було.
Правовідносини, що виникли між сторонами, є правовідносинами з приводу особистих немайнових прав та обов`язків батьків по вихованню та забезпеченню неповнолітньої дитини. Вказані правовідносини регулюються нормами СК України.
Відповідно до ст.164 СК України – мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Копія свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (серії НОМЕР_1 від 18 жовтня 2022 року), доводить, що батьками дитини є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .
На час звернення позивача із цим позовом до суду дитина є малолітньою.
Дитина дійсно зареєстрована та проживає із матір`ю – ОСОБА_1 , що встановлено судом із наданих позивачем копій рішення Виконавчого комітету Сарненської міської ради №284 від 30 квітня 2024 року, яким визначено місце проживання дитини, ОСОБА_6 , із матір`ю, а також Витягів з реєстру Сарненської територіальної громади від 05 листопада 2025 року, відповідно до яких ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані по АДРЕСА_1 .
Із дослідженої судом копії акту обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача, встановлено, що дитина проживає у належних матеріально-побутових умовах.
Відповідно до копії довідки №01/11-12 від 21 березня 2024 року, виданої Службою у справах дітей Сарненської міської ради – ОСОБА_5 , який є батьком дитини – ОСОБА_6 , 2022 року народження, дійсно не бере участі в її утриманні.
Вказані обставини підтверджені копією рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 07 жовтня 2024 року у справі №572/1317/24, а також розрахунком заборгованості, наданим державним виконавцем Сарненського відділу ДВС у Сарненському районі Рівненської області за №47674 від 15 липня 2025 року, відповідно до яких станом на 01 липня 2025 року заборгованість ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх виді заробітку (доходу) платника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27 березня 2024 року і до повноліття дитини, відповідно до виконавчого листа №572/1317/24 від 01 квітня 2025 року, виданого Сарненським районним судом Рівненської області, становить 53 472 грн.
З огляду на наведене, Органом опіки та піклування Сарненської міської ради складено відповідний висновок, затверджений рішенням виконавчого комітету Сарненської міської ради Рівненської області №163 від 25 березня 2026 року, згідно з яким пропонується позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як такого, що протягом тривалого часу не піклується про дитину, не підтримує с дитиною спілкування.
Свідок ОСОБА_7 , яка є бабусею позивача, пояснила, що остання разом із малолітнім сином проживають разом із нею. Зі слів свідка – сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини – ОСОБА_9 . Батьки дитини проживали разом, однак, у квітні 2025 року ОСОБА_10 із дитиною повернулась жити до свідка. З того часу відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини.
Наведені вище докази підтверджують факт відсутності спілкування відповідача із неповнолітнім сином.
Однак, при вирішенні питання можливості позбавлення батьківських прав одного із батьків дитини суд має з`ясувати – чи дійсно останній мав можливість виконувати свої батьківські обов`язки та ухилявся від їх виконання.
Вказану позицію висловив ЄСПЛ, зазначивши, що суд, оцінюючи процес вирішення питання про встановлення опіки, який завершився рішенням про роз`єднання сім`ї, повинен, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки), і чи мали заінтересовані сторони, зокрема батьки, достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання (справа «Шульц проти Польщі» (Schultz v. Poland), № 50510/99, від 8 січня 2002 року; «Реммо і Узункая проти Німеччини» (Remmo and Uzunkaya v. Germany), № 5496/04, від 20 березня 2007року; та «Полашек проти Чеської Республіки» (Polasek v. Czech Republic), № 31885/05, від 8 січня 2007 року).
Судом встановлено, що органом опіки та піклування відповідач з приводу обставин, вказаних позивачем, не опитувався. Питання щодо фактичної можливості виконання ОСОБА_5 батьківських обов`язків органом опіки не з`ясовувалось.
Під час судового провадження позивач вказувала, що відповідач перебуває у виправному центрі.
Крім цього, остання не заперечує та підтвердила документально, що вона домоглася у судовому порядку встановлення щодо відповідача тимчасового обмежувального заходу, який передбачає заборону явки до місця проживання позивача та дитини.
Таким чином, суд вважає, що позивачем не наведено беззаперечних аргументів на користь того, що відповідач саме ухиляється від виконання своїх батьківских обов`язків по вихованню та спілкуванню із неповнолітньою дитиною, не маючи для цього певних перешкод.
Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, оскільки позивачем, відповідно до вимог ст.81 ЦПК України не було надано суду достатніх доказів, які б доводили факт умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків щодо неповнолітніх дітей - суд вважає, що позов є передчасним, а відтак, безпідставним, а тому до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного, ст.ст. 164, 165 СК України, керуючись ст.ст. 81, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОРГАН ОПІКИ ТА ПІКЛУВАННЯ САРНЕНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (м.Сарни вул.Широка,31 Рівненської області, код ЄДРПОУ 04057770) до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 ) про позбавлення батьківських прав - відмовити повністю, за безпідставністю заявлених вимог.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя: