ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
(додаткове)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року 	м. Харків	Справа № 922/1388/26 	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Присяжнюка О.О.

розглянувши клопотання представника Акціонерного товариства "Енергетична компанія України" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх.№ 15554/26 від 26.06.2026) по справі 
за позовом 	Акціонерного товариства "Енергетична компанія України" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8) 	
до 	Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків (61024, м. Харків, вул. Григорія Сковороди, буд. 61) 	
про 	стягнення коштів 	

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Енергетична компанія України" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків, в якій просить стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків (місцезнаходження: 61024, Харківська обл., м. Харків, вул. Григорія Сковороди, буд. 61, код ЄДРПОУ: 07923280) на користь Акціонерного товариства «Енергетична компанія України» (місцезнаходження:01001, м. Київ, вул. Іллінська, 8, код ЄДРПОУ: 32984271) суму заборгованості за договором № 232 від 26.02.2025 за фактично спожиту електричну енергію у жовтні 2025 року та у грудні 2025 року у розмірі 18 620 974 (вісімнадцять мільйонів шістсот двадцять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) гривні 10 копійок, а також суму сплаченого судового збору у розмірі 223 451,69 грн.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 24.06.2026 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків (місцезнаходження: 61024, Харківська обл., м. Харків, вул. Григорія Сковороди, буд. 61, код ЄДРПОУ: 07923280) на користь Акціонерного товариства «Енергетична компанія України» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Іллінська, 8, код ЄДРПОУ: 32984271) суму заборгованості за Договором № 232 від 26.02.2025 за фактично спожиту електричну енергію у жовтні 2025 року та у грудні 2025 року у розмірі 18 620 974 (вісімнадцять мільйонів шістсот двадцять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) гривні 10 копійок, а також судовий збір у розмірі 223 451,69 грн.
26.06.2026 від представника Акціонерного товариства "Енергетична компанія України" через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх.№ 15554/26), в якому позивач просить розподілити судові витрати у справі № 922/1388/26 у виді витрат на професійну правничу допомогу шляхом ухвалення додаткового рішення у справі та стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків (код ЄДРПОУ: 07923280, місцезнаходження: 61024, Харківська обл., м. Харків, вул. Григорія Сковороди, буд. 61) на користь Акціонерного товариства «ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ УКРАЇНИ» (код ЄДРПОУ: 32984271, рахунок: НОМЕР_1 відкритий у ПАТ «МТБ БАНК», місцезнаходження: 04070, Україна, місто Київ, вул. Іллінська, буд. 8) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000 (сорок тисяч гривень 00 копійок).
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.06.2026 прийнято до розгляду клопотання представника Акціонерного товариства "Енергетична компанія України" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх.№ 15554/26 від 26.06.2026) та постановлено вирішити питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Запропоновано Квартирно-експлуатаційному відділу міста Харків надати письмові пояснення (заперечення) щодо клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у строк до 06.07.2026.
29.06.2026 від Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків через систему "Електронний суд" надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення (вх.№ 15779/26), де відповідач просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених Акціонерним товариством “ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ УКРАЇНИ”, на 90 відсотків, виходячи з наступного.
По-перше, в підготовче засідання 19.05.2026 представник позивача не з`явився, про причини неявки суд та відповідача не повідомив, чим було затягнуто початок розгляду справи. В подальшому 03.06.2026 судове засідання тривало менше 10 хвилин (з 11:34:57 до 11:44:26), судове засідання відбувалося в режимі відеоконференції, адвокатом не було витрачено час на дорогу; 24.06.2026 судове засідання тривало менше години (з 11:42:22 до 12:39:14), судове засідання відбувалося в режимі відеоконференції, адвокатом не було витрачено час на дорогу. Таким чином, не має обґрунтованих підстав для стягнення адвокату Корнієнко А.Г. за участь у судових засіданнях тривалістю 2 години - 8000,00 грн. 
По-друге, стосовно стягнення судових витрат на правничу допомогу адвокату Ліневич Л.В., відповідач зазначає, що в переліку зазначених наданих послуг є аналіз документів для підготовки позовної заяви та аналіз законодавства, судової практики та розробка загальної стратегії ведення справи, що відповідач вважає невід`ємною частиною послуги з підготовки позовної заяви, тому обґрунтовані підстави для стягнення 12 000,00 грн. за вищезазначені послуги відсутні. Позовна заява містить здебільшого посилання на обставини справи та норми чинного законодавства, отже, складання такого процесуального документу не потребувало багато часу та значних професійних зусиль і навичок адвоката, тому обґрунтовані підстави для стягнення 12 000,00 грн. за вищезазначені послуги відсутні. Крім того, проаналізувавши зміст відповіді на відзив (на 3-ох аркушах – 8000,00 грн. (з яких на 1-му аркуші міститься лише інформація про реквізити сторін), сума 8000,00 грн. є значно завищена, а витрачений адвокатом (в зв`язку з його професіоналізмом) час не може бути значним, таким чином сума 8000,00 грн. є неспіврозмірна у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Крім того, згідно з положеннями ст.184 Господарського процесуального кодексу України подання відповіді на відзив на позовну заяву - це право, а не обов`язок позивача. 
03.07.2026 від представника Акціонерного товариства "Енергетична компанія України" через систему "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення (вх.№ 16057/26), в яких позивач наголошує на тому, що оплата за участь адвоката у судових засіданнях не залежить від того, скільки часу тривало судове засідання, як помилково вважає відповідач.
Позивач стверджує, що витрати на ознайомлення з матеріалами справи, вивчення законодавства та підбір судової практики є самостійними етапами надання правничої допомоги, які підлягають відшкодуванню. Деталізація послуг в детальному описі робіт (акті) здійснена саме на виконання вимог процесуального законодавства (ч. 3 ст. 126 ГПК України) задля забезпечення прозорості витрат перед судом та іншою стороною. Позивач зазначає, що якщо виходити з того, що відповідні послуги (які були зазначені сторонами в акті наданих послуг як окремі послуги) є частиною складання та подання позовної заяви, то час на аналіз документів для підготовки позовної заяви (2 години) та аналіз законодавства, судової практики та розробка загальної стратегії ведення справи (1 година) має бути доданий до часу, витраченого на складання та подання позовної заяви (3 години). В такому випадку у підсумку підготовка та подання позовної заяви до суду складає 6 годин. Крім цього, підготовка позовної заяви та розробка загальної стратегії у справі потребують здійснення аналізу актуальної судової практики, оскільки відповідно до ухвалених Верховним Судом постанов можуть формуватися правові висновки, якими змінюється підхід до застосування норм права під час розгляду аналогічних спорів. 
Розглянувши клопотання представника Акціонерного товариства "Енергетична компанія України" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх.№ 15554/26 від 26.06.2026), суд встановив наступне.
Положеннями ст. 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги.
Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу господарському суду слід враховувати результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також, в порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України надати належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
За змістом ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро (організаційні форми адвокатської діяльності).
Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, зокрема, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Частинами 1-3 ст. 27 цього ж Закону визначено, що договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках:
1) надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди);
2) якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим - з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди - у найближчий можливий строк.
Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми випливає, що гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру чи погодинної оплати. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Верховний Суд у постанові від 24.06.2021 у справі № 922/902/19 зазначає, що адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зазначено, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу представником позивача до матеріалів справи долучено копії Договору про надання правничої допомоги №2-4-151225/3 від 15.12.2025, довіреності №050/2025 від 03.12.2024, акту №12 від 24.06.2026 наданих послуг за Договором про надання правничої допомоги №2-4-151225/3 від 15.12.2025, довіреності №052/2026 від 26.11.2025, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЧК №000850, Договору про надання правничої допомоги №1757 від 12.05.2026, довіреності №048/2026 від 26.11.2025, акту №4 від 24.06.2026 наданих послуг за Договором про надання правничої допомоги №1757 від 12.05.2026. 
Відповідно до умов Договору про надання правничої допомоги № 2-4-151225/3 від 15.12.2025 (далі - Договір), укладеного між Акціонерним товариством "Енергетична компанія України" (надалі - Клієнт) та адвокатом Ліневич Людмилою Василівною (надалі Адвокат), в рамках даного Договору Адвокат зобов`язується надавати Клієнтові правничу допомогу з юридичного консультування та юридичного представництва. Конкретна назва предмета закупівлі: "Надання послуги з адвокатської діяльності" за кодом ДК 021:2015:79110000-8 Послуги з юридичного консультування та юридичного представництва, далі за текстом Послуги, за письмовими або усними дорученнями останнього.
За умовами п. 1.2 Договору для цілей цього Договору видами правничої допомоги, що може надаватись Адвокатом є зокрема, але не виключно представництво в будь-яких судах (в т.ч. будь-яких інстанціях та судочинства); представництво в державних органах, перед фізичними та юридичними особами; представництво в органах державної виконавчої служби та перед приватними виконавцями; представництво та захист позивача, відповідача, іншого учасника справи; складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру тощо; надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань пов`язаних з судовим супроводом.
Пунктом 1.3 Договору сторони узгодили, що зміст, обсяг, вартість Послуг, номер судової справи, в рамках якої надається правнича допомога та судова інстанція відображається Сторонами в Акті наданих послуг.
Згідно з п. 1.4 Договору клієнт надає Адвокату право, а Адвокат приймає на себе обов`язки здійснювати всі дії від імені і в інтересах Клієнта в процесі кримінального, цивільного, адміністративного та господарського судочинства, виконавчого провадження, під час досудового слідства та у відносинах з державною виконавчою службою. Для цього Адвокат має право бути представником Клієнта в органах державної виконавчої влади і місцевого самоврядування, перед державними і недержавними підприємствами, установами і організаціями всіх форм власності, нотаріусами, адвокатами, фізичними особами, суб`єктами підприємницької діяльності, правоохоронними, контролюючими органами, органами внутрішніх справ, а також у судових органах України будь - якої ланки з усіма необхідними для того повноваженнями, які надано законом позивачеві/відповідачеві/третій особі/заявнику/зацікавленій особі, з питань пов`язаних із захистом прав Клієнта у тому числі право: пред`явити від імені Клієнта та у його інтересах позов/позови; брати участь у судових засіданнях, слідчих діях; заявляти клопотання та відводи; давати усні та письмові пояснення у судах, які розглядають справу Клієнта; повністю або частково відмовлятись від позовних вимог; визнавати повністю або частково позови; змінювати підстави або предмет позовів; зменшувати або збільшувати предмет та/або вартість позовних вимог; укладати мирові угоди; передавати справу на розгляд третейського суду; оскаржувати рішення (ухвали, постанови) та користуватись іншими процесуальними правами, що передбачені Законом; отримувати рішення (ухвали, постанови) суду (їх завірені у встановленому порядку копії); подавати виконавчі документи до стягнення, а також отримувати, підписувати, подавати від імені Клієнта та у його інтересах усі необхідні документи (серед іншого, але не виключно заяви, запити, заперечення, замовлення, клопотання, скарги, у тому числі апеляційні та касаційні, доповнення до них, додаткові документи, тощо); засвідчувати власним підписом без обов`язкової необхідності додання печатки справжність копій документів; представляти інтереси Клієнта усіма законними способами у судових органах та перед іншими органами, діяльність яких пов`язана із вирішенням питань, передбачених Договором; ознайомлюватись з матеріалами справи та з матеріалами виконавчого провадження - при реалізації виконавчого документа; робити виписки та копії з документів, що є в матеріалах справи та порушувати питання про їх засвідчення у встановленому для того порядку; заявляти відводи у випадках, передбачених чинним законодавством України; брати участь у судових засіданнях та у дослідженні доказів; замовляти проведення експертизи; наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникнуть у ході судового процесу якщо це дозволяється процесуальним законодавством та при здійсненні виконавчого провадження, заперечувати проти клопотань, доводів, міркувань інших учасників процесу та/або виконавчого провадження; заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників процесу та/або виконавчого провадження; оскаржувати рішення суду до касаційної інстанції; апелювати до вищої судової інстанції; оскаржувати дії чи бездіяльність посадових осіб (в тому числі виконавчих органів) у встановленому законодавством позасудовому порядку та користуватись при цьому усіма правами, передбаченими чинним законодавством, сплачувати державне мито, судовий збір, обов`язкові збори та інші необхідні платежі; вчиняти всі необхідні дії, передбачені Кримінально процесуальним Кодексом України, Цивільним процесуальним Кодексом України, Господарським процесуальним Кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні порушення та Законом України «Про виконавче провадження», іншим чинним законодавством України для такого роду уповноважень та які, на думку представника будуть доцільними для правильного та ефективного виконання зобов`язань, передбачених цим Договором.
Документом, що підтверджує наявність у Адвоката повноважень на представництво Клієнта в ході розгляду справи, є довіреність або ордер (п. 1.5 Договору).
Відповідно до п. 3.1 Договору приймання - передача послуг за цим Договором здійснюється Сторонами за Актами наданих послуг, що є підтвердженням надання правничої допомоги за цим Договором.
Акт наданих послуг складається та підписується Адвокатом за результатом надання послуг (п. 3.2 Договору).
Враховуючи складність справи, значення справи для Клієнта, часу витраченого Адвокатом на надання послуг, Сторони відображають в Акті наданих послуг опис наданих послуг, їх обсяг та загальну вартість та розмір гонорару (п. 3.3 Договору).
Клієнт протягом одного календарного дня з моменту отримання Акта наданих послуг приймає вказані послуги шляхом підписання вказаного Акта або направляє мотивовану відмову від підписання в разі наявності недоліків у Акті наданих послуг (п. 3.4 Договору).
Згідно з п. 4.1 Договору ціна цього договору складає 850 000,00 грн.
За умовами п. 4.1.1 та 4.1.2 Договору ціна послуг визначається за погодинною ставкою - 4000,00 грн/год. Вартість наданих послуг погоджується Сторонами в Актах наданих послуг.
Відповідно до п. 4.2 Договору вартість наданих послуг, визначається згідно з Актом наданих послуг, в якому зазначається номер справи та судова інстанція, в межах якої надавалась правнича допомога. При визначенні Сторонами вартості наданих послуг у кожній справі та у кожній інстанції враховується успішність рішення, відсоток від ціни позову, значення справи для Клієнта. При визначенні Сторонами вартості наданих послуг у кожній справі та у кожній інстанції враховується успішність рішення, відсоток від ціни позову, значення справи для Клієнта.
Оплата наданих послуг з правничої допомоги здійснюється Клієнтом за фактом їх надання на підставі погоджених та підписаних Сторонами Актів наданих послуг протягом 30 календарних днів, з дати фактичного виконання рішення суду, у межах стягнутої суми послуг з правничої допомоги (п. 4.5 Договору).
Сторони погодили, що цей Договір набирає чинності з 01.01.2026 та діє до 31 грудня 2026 року (п. 6.1 Договору).
До матеріалів справи додано складений та підписаний Акт наданих послуг № 12 від 24.06.2026 за Договором про надання правничої допомоги № 2-4-151225/3 від 15.12.2025, в якому сторони погодили, що вартість послуг Адвоката становить 4 000,00 грн за одну годину надання послуг/виконання робіт/участь в одному судовому засіданні у справі. Розмір гонорару Адвоката визначається з урахуванням складності справи, часом, витраченим Адвокатом на виконання відповідних робіт, а також ціною позову та значенням справи для Клієнта, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію Клієнта та публічним інтересом до справи.
Також в Акті погоджено, що Адвокат надав, а Клієнт прийняв послуги з правничої допомоги під час розгляду справи № 922/1388/26 в суді першої інстанції (Господарському суді Харківської області), а саме:
- аналіз документів для підготовки позовної заяви та додатків, договірної документації (Договір, акти, рахунки, листування) тривалістю 2 години, загальною вартістю 8 000,00 грн,
- аналіз законодавства, судової практики з висновками щодо судової перспективи справи, розробка загальної стратегії ведення справи тривалістю 1 година, загальною вартістю 4 000,00 грн,
- підготовка та подача позовної заяви з додатками тривалістю 3 години, загальною вартістю 12 000,00 грн,
- підготовка та подача відповіді на відзив на позовну заяву 11.05.2026 тривалістю 2 години, загальною вартістю 8 000,00 грн.
Відповідно до п. 3 вказаного Акту вартість послуг Адвоката на підставі цього акту складає 32 000,00 грн.
Крім того, відповідно до умов Договору про надання правничої допомоги № 1757 від 12.05.2026, укладеного між Акціонерним товариством "Енергетична компанія України" (надалі - Клієнт) та адвокатом Корнієнком Андрієм Григоровичем (надалі - Адвокат), в рамках даного Договору Адвокат зобов`язується надавати Клієнтові правничу допомогу з юридичного консультування та юридичного представництва. Конкретна назва предмета закупівлі: "Надання послуги з адвокатської діяльності" за кодом ДК 021:2015:79110000-8 Послуги з юридичного консультування та юридичного представництва, далі за текстом Послуги, за письмовими або усними дорученнями останнього. Положення Договору про надання правничої допомоги № 1757 від 12.05.2026, окрім положень щодо ціни та дії договору, є ідентичними положенням Договору про надання правничої допомоги № 2-4-151225/3 від 15.12.2025.
До матеріалів справи додано складений та підписаний Акт наданих послуг № 4 від 24.06.2026 за Договором про надання правничої допомоги № 1757 від 12.05.2026, в якому сторони погодили, що вартість послуг Адвоката становить 4 000,00 грн за одну годину надання послуг/виконання робіт/участь в одному судовому засіданні у справі. Розмір гонорару Адвоката визначається з урахуванням складності справи, часом, витраченим Адвокатом на виконання відповідних робіт, а також ціною позову та значенням справи для Клієнта, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію Клієнта та публічним інтересом до справи.
Також в Акті погоджено, що Адвокат надав, а Клієнт прийняв послуги з правничої допомоги під час розгляду справи № 922/1388/26 в суді першої інстанції (Господарському суді Харківської області), а саме:
- підготовка та участь у судовому засіданні в Господарському суді Харківської області 03.06.2026 тривалістю 1 година, вартістю 4 000,00 грн,
- підготовка та участь у судовому засіданні в Господарському суді Харківської області 24.06.2026 тривалістю 1 година, вартістю 4 000,00 грн.
Відповідно до п. 3 вказаного Акту вартість послуг Адвоката на підставі цього акту складає 8 000,00 грн.
Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн.
Частина четверта статті 126 ГПК України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).
За частиною п`ятою статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
У вирішенні заяви сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суд, керуючись принципами пропорційності та справедливості, закріпленими у статтях 2 та 15 ГПК України, має обов`язок дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
У контексті наведеного вище, суд наголошує на тому, що подані стороною докази на підтвердження її витрат підлягають оцінці як з точки зору відповідності цих дій вимогам законодавства (вимогам статей 123, 124, 126, 129 ГПК України), так і їх спрямованості на забезпечення права сторони (на користь якої ухвалене судове рішення) на відшкодування судових витрат.
Суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.
Із урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 у справі №910/9714/22.
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат, як вже зазначалося, покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ятої, шостої статті 126 ГПК України). Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у справі №921/370/24 від 24.06.2025.
При визначенні розміру суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Зокрема, визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанов Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та в додатковій ухвалі Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).
У постанові від 31.05.2022 у справі №927/727/21 Верховний Суд сформував наступний висновок: «Судами з урахуванням відповідних законодавчих приписів та правових висновків, викладених у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/996/18, правильно відзначено, що витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено».
За положенням частини другої статті 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Пункт 1 частини третьої цієї статті визначає верховенство права однією із основних засад (принципів) господарського судочинства.
Частина третя статті 126 ГПК України визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Суд наголошує на тому, що за загальним правилом розподілу судових витрат, визначеним в частині четвертій статті 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Висновки, аналогічні відображеним вище, викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.
Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Касаційного господарського суду від 16.07.2020 у справі № 909/452/19, 02.11.2020 у справі № 922/3548/19 та 18.11.2020 у справі № 923/1121/17.
У додатковій постанові від 20.05.2026 у справі № 911/969/24 (провадження № 12-38гс25) Велика Палата Верховного Cуду виснувала, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності обґрунтованих заперечень сторони проти розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката, зокрема через їх неспівмірність відповідно до частин четвертої - шостої статті 126 ГПК України статті, та/або за власним розсудом, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.
Зокрема, суд може змінити розмір заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу згідно з приписами частин четвертої - шостої статті 126 ГПК України як шляхом зменшення загальної суми таких витрат, зокрема у разі їх неспівмірності зі складністю справи, ціною позову чи значенням справи для сторони, так і шляхом відмови у відшкодуванні чи зменшення розміру витрат на оплату окремих послуг адвоката, зокрема у разі їх невідповідності критеріям реальності та розумності або через неспівмірність суми оплати із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) / обсягом наданих адвокатом послуг (коли одна послуга охоплюється і дублюється іншою послугою адвоката, внесеною до розрахунку) тощо.
Суд також враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 31.05.2022 у справі №927/727/21: “Судами з урахуванням відповідних законодавчих приписів та правових висновків, викладених у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/996/18, правильно відзначено, що витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено”.
Як вже зазначалось вище, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 ст.126 ГПК України).
Проаналізувавши зміст наданих послуг згідно Акту наданих послуг №12 від 24.06.2026, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленої до стягнення сум у розмірі 8000,00 грн, 4 000,00 грн, оскільки послуги щодо аналізу документів для підготовки позовної заяви та аналізу законодавства, судової практики з висновками щодо судової перспективи справи, розробка загальної стратегії ведення справи входять до складу іншої послуги - підготовка та подача позовної заяви з додатками, оскільки підготовка позовної заяви не можлива без аналізу законодавства, судової практики та договірних відносин, які склалися між сторонами справи. Тобто окреме виділення зазначених послуг спрямоване на завищення вартості послуг, що не відповідає критеріям, закріплених у частині 5 статті 129 ГПК України.
Суд зазначає, що надання правової допомоги це професійний обов`язок адвоката, який знає закон та судову практику. Виокремлення в деталізаціях наданих послуг аналізу законодавства, судової практики з висновками щодо судової перспективи справи, розробка загальної стратегії ведення справи, а також аналіз договірної документації (Договір, акти, рахунки, листування) є необґрунтованим. Суд також звертає увагу на те, що між позивачем та Адвокатом укладений договір про надання правничої допомоги з юридичного консультування та юридичного представництва клієнта не лише по даній справі, отже адвокат, який надає правову допомогу за таким договором, має бути обізнаним щодо діяльності та правового регулювання такої діяльності позивача, що не потребує додаткового вивчення того самого нормативного акту при наданні правової допомоги. Також не потребує додаткового вивчення і спірний Договір про постачання електричної енергії споживачу, який є типовим. 
Також суд вважає завищеним час представника позивача на підготовку та подання відповіді на відзив (2 години), оскільки вона за своїм змістом складається з трьох сторінок норм права, тобто такі витрати не були неминучими та необхідними.
Суд зазначає, що в контексті понесених сторонами витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з позиції обґрунтованості, як необхідності, так і неминучості, співмірності витрат із складністю справи, відповідності критерію реальності таких витрат та обсягом наданих послуг, а також розумності їхнього розміру.
Отже, на думку суду, обґрунтований розмір витрат Позивача на професійну правничу допомогу становить 24 000,00 грн (підготовка та подача позовної заяви з додатками тривалістю 3 години, загальною вартістю 12 000,00 грн; підготовка та подача відповіді на відзив на позовну заяву 11.05.2026 вартістю 4 000,00 грн; підготовка та участь у судовому засіданні в Господарському суді Харківської області 03.06.2026 тривалістю 1 година, вартістю 4 000,00 грн; підготовка та участь у судовому засіданні в Господарському суді Харківської області 24.06.2026 тривалістю 1 година, вартістю 4 000,00 грн).
Суд вважає за необхідне вказати, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Руїз Торіха проти Іспанії" вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Зважаючи на положення статті 126 ГПК України, практику ЄСПЛ та Верховного Суду, беручи до уваги предмет спору, кількість документів, що знаходиться у матеріалах справи, виходячи із загальних засад законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу співмірності та розумності судових витрат, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої фактичності та неминучості) та розумності їх розміру, пропорційності до предмета спору та обсягу наданих послуг, оцінивши доводи відповідача, викладені у запереченні на заяву про ухвалення додаткового рішення, проаналізувавши надані представником позивача докази витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає надані докази такими, що підтверджують витрати Акціонерного товариства «Енергетична компанія України» на професійну правничу допомогу у справі № 922/1388/26 у розмірі 24 000,00 грн як такі, що відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру. В іншій частині клопотання суд відмовляє.
На підставі викладеного, керуючись ст. 123, 126, 129, 232, 233, 236-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника Акціонерного товариства "Енергетична компанія України" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх.№ 15554/26 від 26.06.2026) задовольнити частково. 
Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків (місцезнаходження: 61024, Харківська обл., м. Харків, вул. Григорія Сковороди, буд. 61, код ЄДРПОУ: 07923280) на користь Акціонерного товариства «Енергетична компанія України» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Іллінська, 8, код ЄДРПОУ: 32984271, рахунок НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ «МТБ БАНК») витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 24 000,00 грн.
Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

В іншій частині клопотання відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач: Акціонерне товариство «Енергетична компанія України» (01001, м. Київ, вул. Іллінська, 8, код ЄДРПОУ: 32984271).
Відповідач: Квартирно-експлуатаційний відділ міста Харків (61024, Харківська обл., м. Харків, вул. Григорія Сковороди, буд. 61, код ЄДРПОУ: 07923280).

Додаткове рішення складено та підписано 06.07.2026.

Суддя 	 	О.О. Присяжнюк