ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Давидюка Тараса, 26А, м. Рівне, 33013, тел. (0362) 62 03 12, код ЄДРПОУ: 03500111,
e-mail: inbox@rv.arbitr.gov.ua, вебсайт: https://rv.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2026 р. м. Рівне Справа № 924/211/26 

Господарський суд Рівненської області у складі судді Пашкевич І.О., за участю секретаря судового засідання Шилан І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу
за позовом Приватного підприємства "ЗАХІДПРОМЕНЕРГО" (35338, Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Ясининичі, вул.Франка Івана, 2а; код ЄДРПОУ 37246018)
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД РЕМАРК" (вул. Залізнична, 16, м. Львів, Львівський р-н, Львівська обл., 79018, код ЄДРПОУ 41906120)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Рівненська міська рада (33028, м. Рівне, вул. Соборна, 12а, код ЄДРПОУ 34847334)
про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора

у судове засідання з`явилися:
- від позивача: Шевчук Віктор Сергійович
- від відповідача: Петришин Петро Михайлович (в режимі ВКЗ)
- від третьої особи: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2026 року до Господарського суду Хмельницької області через підсистему "Електронний суд" надійшла позовна заява Приватного підприємства "ЗАХІДПРОМЕНЕРГО" до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управляння з питань реєстрації Хмельницької міської ради та до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД РЕМАРК" про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора.
Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 02.03.2026 у справі № 924/211/26 постановлено справу № 924/211/26 за позовом Приватного підприємства "ЗАХІДПРОМЕНЕРГО" до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управляння з питань реєстрації Хмельницької міської ради та до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД РЕМАРК" про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора передати за територіальною підсудністю до Господарського суду Рівненської області (33013, вулиця Тараса Давидюка, 26-А, Рівне, Рівненська область).
24 березня 2026 року матеріали справи № 924/211/26 надійшли до Господарського суду Рівненської області.
За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 924/211/26 розподілено судді Пашкевич І.О.
Ухвалою від 26.03.2026 у відкритті провадження за позовом ПП "ЗАХІДПРОМЕНЕРГО" до відповідача-1 Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора - відмовлено. Прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 924/211/26 за позовом ПП "ЗАХІДПРОМЕНЕРГО" до ТОВ "ТД РЕМАРК" про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора. Заяву ПП "ЗАХІДПРОМЕНЕРГО" про залучення до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - задоволено. Залучено Рівненську міську раду до участі у справі № 924/211/26 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 21.04.2026. Запропоновано сторонам подати заяви по суті спору та встановлено процесуальні строки для подання таких заяв.
10 квітня 2026 року через підсистему Електронний суд ЄСІТС від ТОВ "ТД РЕМАРК" надійшов відзив.
Ухвалою від 21.04.2026 відкладено підготовче засідання на 30.04.2026.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що у п. 3 прохальної частини відзиву викладено клопотання про участь в усіх судових засідань у справі в режимі відеоконференції із представником ТОВ "ТД РЕМАРК".
Ухвалою від 22.04.2026 клопотання ТОВ "ТД РЕМАРК" про участь у всіх судових засіданнях у режимі відеоконференції у справі - задоволено. Постановлено провести судове засідання, яке відбудеться 30.04.2026 та усі подальші судові засідання у Господарському суді Рівненської області у справі із представником відповідача адвокатом Петришиним Петром Михайловичем в режимі ВКЗ.
30 квітня 2026 року від позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.
Ухвалою від 30.04.2026 зобов`язано ПП "ЗАХІДПРОМЕНЕРГО" у строк до 11.05.2026 включно надати відповіді на 10 питань вказаних у відзиві. Відкладено підготовче засідання на 14.05.2026. Постановлено провести судове засідання 14.05.2026 у Господарському суді Рівненської області у справі № 924/211/26 із представником відповідача адвокатом Петришиним Петром Михайловичем в режимі відеоконференції.
Ухвалою від 14.05.2026 повторно зобов`язано ПП "ЗАХІДПРОМЕНЕРГО" надати відповіді на 10 питань вказаних у відзиві. Встановлено додатковий строк для ПП "ЗАХІДПРОМЕНЕРГО" для надання відповідей - до 15.05.2026 включно. Попереджено Приватне підприємство «ЗАХІДПРОМЕНЕРГО», що у разі невиконання вимог ухвали суду до нього можуть бути застосовані заходи процесуального примусу, передбачені ГПК України, зокрема штраф відповідно до статей 131– 135 цього Кодексу. Відкладено підготовче засідання на 19.05.2026. Постановлено провести судове засідання із представником відповідача адвокатом Петришиним Петром Михайловичем в режимі ВКЗ.
15 травня 2026 року від адвоката позивача Шевчука Віктора Сергійовича надійшла заява на виконання ухвали від 30.04.2026, в якій адвокат надав відповіді на 10 питань вказаних у відзиві.
Ухвалою від 19.05.2026 закрито підготовче провадження у справі № 924/211/26. Призначено справу № 924/211/26 до судового розгляду по суті на 28.05.2026. Постановлено провести судове засідання 28.05.2026 у справі із представником відповідача адвокатом Петришиним Петром Михайловичем в режимі відеоконференції.
28 травня 2026 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення.
Ухвалою від 28.05.2026 відкладено судове засідання з розгляду справи № 924/211/26 по суті на 08.06.2026. Постановлено провести судове засідання 08.06.2026 у Господарському суді Рівненської області у справі № 924/211/26 із представником відповідача адвокатом Петришиним Петром Михайловичем в режимі відеоконференції.
08 червня 2026 року судом протокольною ухвалою оголошено перерву у судовому засіданні до 11.06.26 на 13-20 год.
Ухвалою від 08.06.2026 повідомлено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Рівненську міську раду, що наступне судове засідання з розгляду справи № 924/211/26 по суті відбудеться 11.06.2026. Постановлено провести судове засідання у Господарському суді Рівненської області у справі № 924/211/26 із представником відповідача адвокатом Петришиним Петром Михайловичем в режимі відеоконференції.
11 червня 2026 року від відповідача надійшло клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі.
11 червня 2026 року суд протокольною ухвалою зобов`язав відповідача протягом сьогоднішнього дня 11.06.2026 направити Приватному підприємству "ЗАХІДПРОМЕНЕРГО" клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі та надати суду докази такого направлення. Також, суд протокольною ухвалою оголосив перерву до 15.06.2026 на 15:30 год.
Ухвалою від 11.06.2026 повідомлено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Рівненську міську раду, що наступне судове засідання з розгляду справи № 924/211/26 по суті відбудеться 15.06.2026. Постановлено провести судове засідання у Господарському суді Рівненської області у справі № 924/211/26 із представником відповідача адвокатом Петришиним Петром Михайловичем в режимі відеоконференції.
11 червня 2026 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД РЕМАРК" надійшли докази направлення для Приватного підприємства "ЗАХІДПРОМЕНЕРГО" клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі.
15 червня 2026 року від позивача надійшли заперечення на заяву відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі.
15 червня 2026 року судом встановлено, що третя особа у справі не забезпечила явку уповноваженого представника у судове засідання. Про час, дату та місце проведення даного засідання повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставлення ухвали від 11.06.2026 до її електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" 11.06.2026 після 17:00 год.
Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, серед іншого, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Відповідно до абз 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Відтак Рівненська міська рада вважається такою, що отримала ухвалу від 11.06.2026 -12.06.2026.
Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалася обов`язковою, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання з розгляду справи по суті без участі представників третьої особи.
Заслухавши правові позиції сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Як видно із матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД РЕМАРК" про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради Воротної Олени Іванівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 81268241 від 10.10.2025, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень внесено відомості про реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД РЕМАРК» на земельну ділянку з к.н. 5610100000:01:008:0195, площею 0,1862 га.
Позовні вимоги ПП «Західпроменерго» ґрунтуються на тому, що державна реєстрація права власності на вказану земельну ділянку за ТОВ «ТД Ремарк» здійснена державним реєстратором із порушенням вимог закону. Внаслідок означеного рішення відбулося незаконне вибуття земельної ділянки з володіння Рівненської міської ради, що порушує права Ради і законні інтереси ПП «Західпроменерго». ПП «Західпроменерго» набуло право власності на земельну ділянку відповідно до договору купівлі-продажу від 16.04.2024, законність набуття права власності була підтверджена постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 у справі № 918/619/24, у зв`язку із чим, ПП "Західпроменерго" уклало 29.07.2025 договір іпотеки, за яким передало вказану земельну ділянку в іпотеку, в якості забезпечення боргових зобов`язань ТОВ-Фірма «Кортакоз». 
Однак, як зазначає поизвач, згодом постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.07.2025 по справі №918/619/24 постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 у справі № 918/619/24 було скасовано, а рішення Господарського суду Рівненської області від 25.11.2024 у справі № 918/619/24 залишено в силі. Цим рішенням від 25.11.2024 у справі № 918/619/24 було визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 16.04.2024, укладений між Рівненською міською радою та ПП "Західпроменерго" і було зобов`язано ПП "Західпроменерго" передати (повернути) Рівненській міській раді земельну ділянку з к.н. 5610100000:01:008:0195. Жодної передачі земельної ділянки між сторонами на виконання рішення у справі № 918/619/24 не відбулося, оскільки відсутній будь-який акт приймання передачі. В подальшому, 08.10.2025 право власності на земельну ділянку з к.н. 5610100000:01:008:0195 було перереєстровано з ПП «Західпроменерго» на ТОВ «ТД Ремарк» на підставі оспорюваного рішення державного реєстратора Воротної Олени Іванівни від 10.10.2025. 
ПП «Західпроменерго» ставить під сумнів законність державної реєстрації прав власності на земельну ділянку за ТОВ «ТД Ремарк», адже на переконання позивача єдиною особою яка могла б отримати земельну ділянку за рішенням суду у справі № 918/619/24 є Рівненська міська рада. Державним реєстратором було проігноровано встановлений судовим рішенням порядок виконання, реєстрація права власності за ТОВ «ТД Ремарк» була здійснена за відсутності належних правовстановлюючих документів, які б підтверджували перехід права власності саме від Рівненської міської ради до ТОВ «ТД Ремарк», зокрема без оформлення акту приймання-передачі земельної ділянки, що є обов`язковим елементом виконання відповідного судового рішення та укладеного договору. 
Таким чином, на думку позивача, державна реєстрація права власності за ТОВ «ТД Ремарк» суперечить вимогам законодавства, порушує принципи достовірності та повноти відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також порушує права та законні інтереси ПП «Західпроменерго» як особи, права якої безпосередньо зачіпаються внаслідок неправомірних реєстраційних дій. Окрім того, як слідує із відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державну реєстрацію речових прав було проведено 08.10.2025 в той же час рішення про державну реєстрацію, державним реєстратором було прийнято лише 10.10.2025. З наведеного слідує, що державним реєстратором було порушено хронологічний порядок виконання реєстраційних дій.
Позивач підкреслює, що не може виконати рішення Господарського суду Рівненської області від 25.11.2024 у справі № 918/619/24, котре залишене в силі постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.07.2025 в частині про зобов`язання Приватного підприємства "Західпроменерго" передати (повернути) Рівненській міській раді земельну ділянку кадастровий номер 5610100000:01:008:0195, оскільки вона знаходиться у ТОВ «ТД Ремарк». 
ТОВ «ТД РЕМАРК» заперечив проти задоволення позовних вимог ПП «Західпроменерго», оскільки вважає їх безпідставними, такими, що не спрямовані на захист порушеного права позивача, а фактично переслідують мету створення штучних перешкод у реалізації права власності ТОВ «ТД РЕМАРК» на земельну ділянку з кадастровим номером 5610100000:01:008:0195. 
Вказує, що позивач, обґрунтовуючи позов, фактично визнає, що спірне рішення державного реєстратора може стосуватися лише інтересів Рівненської міської ради, а не його власних прав. При цьому Рівненська міська рада є лише третьою особою у справі та самостійних вимог не заявляла. ПП «Західпроменерго» не довело наявності будь-якого порушеного права чи законного інтересу, який підлягає судовому захисту, а також не пояснило, яким чином можливе скасування реєстрації права власності ТОВ «ТД РЕМАРК» відновить його права. Правовідносини щодо спірної земельної ділянки вже були предметом судового розгляду у справі №918/619/24. Рішенням Господарського суду Рівненської області від 25.11.2024, залишеним у силі постановою Верховного Суду від 01.07.2025, було визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 16.04.2024, укладений між Рівненською міською радою та ПП «Західпроменерго», зобов`язано ПП «Західпроменерго» повернути земельну ділянку Рівненській міській раді та визнано укладеним договір купівлі-продажу цієї ж земельної ділянки між Рівненською міською радою та ТОВ «ТД РЕМАРК». Таким чином, з моменту набрання законної сили постановою Верховного Суду від 01.07.2025 саме ТОВ «ТД РЕМАРК» є належним та фактичним власником земельної ділянки, а ПП «Західпроменерго» втратило будь-які права на неї. Державна реєстрація права власності за ТОВ «ТД РЕМАРК» була проведена на підставі судових рішень, що набрали законної сили, та відповідно до вимог законодавства про державну реєстрацію речових прав.
ТОВ «ТД РЕМАРК» вказує, що доводи позивача про необхідність наявності окремого акта приймання-передачі земельної ділянки є безпідставними, оскільки виникнення права власності ТОВ «ТД РЕМАРК» обумовлено не фактичним переданням земельної ділянки за актом, а судовим рішенням, яким було визнано укладеним договір купівлі-продажу та визначено правові наслідки недійсності попереднього договору. ПП «Західпроменерго» після втрати права власності на земельну ділянку продовжувало вчиняти щодо неї юридично значимі дії, зокрема передало її в оренду та іпотеку третім особам, незважаючи на те, що йому було достовірно відомо про розгляд справи №918/619/24 та можливість втрати права власності. Такі дії свідчать про недобросовісну поведінку позивача та спрямовані на створення перешкод законному власнику у користуванні та розпорядженні майном. Позов у справі №924/211/26 фактично має технічний характер і використовується позивачем як спосіб впливу на розгляд іншої справи №918/1212/25 щодо визнання недійсним іпотечного договору та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Сам факт державної реєстрації права власності не створює право власності, а лише підтверджує його існування. Відповідно, реєстрація права власності за ТОВ «ТД РЕМАРК» не порушує прав позивача, оскільки ПП «Західпроменерго» не має чинних правовстановлюючих документів на земельну ділянку та не є її власником.
Окремо відповідач зауважує, що умови договору купівлі-продажу та рішення судів у справі №918/619/24 не передбачають необхідності складення окремого акта приймання-передачі земельної ділянки як умови переходу права власності. Чинне законодавство також не встановлює обов`язковості такого документа для виникнення права власності на земельну ділянку за договором купівлі-продажу. Відповідно до статті 334 ЦК України право власності на нерухоме майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним. У даному випадку факт набуття права власності ТОВ «ТД РЕМАРК» підтверджується рішеннями судів у справі №918/619/24 та відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, вимоги позивача ґрунтуються на помилковому ототожненні формального документа з юридичним фактом переходу права власності та не підтверджують наявності порушеного права.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються аргументи позивача та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.
Судом встановлено, що у червні 2024 року ТОВ" ТД Ремарк" звернулося до Господарського суду Рівненської області у справі № 918/619/24 із позовною заявою до Рівненської міської ради, Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради, ПП "Західпроменерго" про визнання недійсним акту про не підписання договору, визнання недійсними результатів торгів, оформлених протоколом про результати земельних торгів, переможцем яких визнано ПП "Західпроменерго", визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 16.04.2024, укладеного між Рівненською міською радою та ПП "Західпроменерго", та застосування реституції, за якою зобов`язати ПП "Західпроменерго" передати (повернути) Управлінню комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради земельну ділянку несільськогосподарського призначення та стягнути з Рівненської міської ради на користь ПП "Західпроменерго" 450 000,00 грн, сплачених за договором купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення, а також про визнання укладеним договору купівлі-продажу земельної ділянки у редакції позивача.
Позовні вимоги ТОВ "ТД Ремарк" у справі № 918/619/24 були обґрунтовані тим, що 25.02.2024 відбулися земельні (електронні) торги (аукціон) з продажу належної на праві власності Рівненській міській раді земельної ділянки несільськогосподарського призначення загальною площею 1862 м2 з кадастровим номером 5610100000:01:008:0195, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Князя Володимира, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Як зазначав позивач, за результатами проведених торгів переможцем визнано ТОВ "ТД Ремарк", що підтверджується протоколом про результати земельних торгів, який 26.02.2024 сформований Акціонерним товариством "Прозорро.Продажі" (далі – АТ "Прозорро.Продажі") в Електронній торговій системі (далі – ETC). 25.03.2024 з метою укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки представники позивача та нотаріус прибули до Рівненської міської ради, однак їх повідомили про те, що підписант від Рівненської міської ради відсутній у зв`язку зі службовою зайнятістю, тому підписання договору перенесли на 15 год 20 хв. цього ж дня. Орієнтовно о 17 год 20 хв. – 17 год 25 хв. організатор аукціону (Управління комунальною власністю) роздрукував та підписав акт про непідписання договору купівлі-продажу з переможцем земельних торгів у формі електронного аукціону, де зафіксував, що станом на 17 год 15 хв. секретар Рівненської міської ради все ще знаходиться на терміновій нараді в Рівненській обласній військовій адміністрації.
Водночас 26.03.2024 з інтернет-сайту АТ "Прозорро.Продажі" https://prozorro.sale/auction/LSE001-UA-20240124-04590/ позивачу стало відомо про те, що його дискваліфікували, а до ЕТС було завантажено копію акта про непідписання договору купівлі-продажу з переможцем земельних торгів у формі електронного аукціону. В цьому акті, як стверджував позивач, зазначено, що договір не підписано секретарем Рівненської міської ради у зв`язку з обставинами службової зайнятості. Крім того, за доводами позивача, також було сформовано новий протокол, за яким переможцем торгів визнано ПП "Західпроменерго". 16.04.2024 на підставі протоколу від 25.03.2024 між Рівненською міською радою та ПП "Західпроменерго" укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення загальною площею 1862 м2 з кадастровим номером 5610100000:01:008:0195, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Князя Володимира, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.
На підставі викладеного позивач вважав, що Рівненська міська рада не виконала свого зобов`язання щодо підписання до 18 год 00 хв. 25.03.2024 договору купівлі-продажу земельної ділянки за результатами формування 26.02.2024 в ETC протоколу земельних торгів, яким оформлені справжні (дійсні) результати, а Управління комунальною власністю неправомірно внесло до ETC акт про непідписання договору (через неявку представника Рівненської міської ради) під виглядом акта про дискваліфікацію позивача. За таких обставин, на думку позивача, порушене право ТОВ "ТД Ремарк" як дійсного (справжнього) переможця земельних торгів з продажу земельної ділянки на укладення договору купівлі-продажу може бути поновлене тільки шляхом визнання недійсними акта про непідписання договору, результатів торгів, оформлених сформованим у ETC 25.03.2024 протоколом про результати земельних торгів, де переможцем торгів визнано ПП "Західпроменерго", визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та визнання укладеним договору купівлі-продажу земельної ділянки в редакції, викладеній у прохальній частині позовної заяви.
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 25.11.2024 у справі № 918/619/24 частково задоволено позов ТОВ "ТД Ремарк". Вирішено визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 16.04.2024, укладений між Рівненською міською радою та ПП "Західпроменерго", посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Олинець А. М. за реєстровим № 1307. Зобов`язано ПП "Західпроменерго" передати (повернути) Рівненській міській раді земельну ділянки несільськогосподарського призначення загальною площею 0,1862 м2 з кадастровим номером 5610100000:01:008:0195, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Князя Володимира, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Вирішено стягнути з Рівненської міської ради на користь ПП "Західпроменерго" сплачені як переможцем аукціону кошти в сумі 450 000,00 грн за договором купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 16.04.2024. Вирішено визнати укладеним між Рівненською міською радою як продавцем та ТОВ "ТД Ремарк" як покупцем із дня набрання законної сили рішенням суду договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,1862 м2 з кадастровим номером 5610100000:01:008:0195 у редакції, викладеній у резолютивній частині рішення.
При цьому рішенням Господарського суду Рівненської області від 25.11.2024 у справі № 918/619/24 було встанолвено наступні обставини.
25 лютого 2024 року відбулися земельні (електронні) торги (аукціон) з продажу на трираундовому англійському аукціоні земельної ділянки загальною площею 0,1862 м2 з кадастровим номером 5610100000:01:008:0195, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Князя Володимира, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, та належить на праві власності Рівненській міській раді (Лот № 1 ID:LSE001-UA-20240124-04590 | 65bl253e3475d0428bfb2040, інформація про який розміщена на інтернет-сайті ETC АТ "Прозорро.Продажі" за таким посиланням: https://prozorro.sale/auction/LSE001-UA-20240124-04590/).
Замовником (організатором) земельних торгів є Управління комунальною власністю.
За результатами проведених торгів першим переможцем було визнано ТОВ "ТД Ремарк", що підтверджується протоколом про результати земельних торгів № LSE001-UA-20240124-04590, який сформований в ЕТС АТ "Прозорро.Продажі" 26.02.2024 о 13 год 04 хв. (найменування оператора, через електронний майданчик якого надано найвищу цінову пропозицію: Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОЛОНЕКС").
28 лютого 2024 року переможець торгів підписав протокол про результати земельних торгів № LSE001-UA-20240124-04590, сформований 26.02.2024 о 13 год 04 хв.
25 березня 2024 року представник позивача Гуменюк Олександр Олександрович та нотаріус Мурашко Л. О. близько 08 год 30 хв. прибули до Рівненської міської ради для підписання договору купівлі-продажу земельної ділянки.
Близько 09 год 00 хв. представники Управління комунальною власністю повідомили представника позивача про те, що підписант від Рівненської міської ради, а саме секретар міської ради Шакирзян В. В., відсутній у зв`язку із службовою зайнятістю, та перенесли підписання договору купівлі-продажу земельної ділянки на 15 год 20 хв. цього ж дня.
Орієнтовно о 14 год 50 хв. на запрошення позивача нотаріус Мурашко Л.О. повторно прибула у приміщення Рівненської міської ради, однак близько 15 год 30 хв. представники Управління комунальною власністю знову повідомили представника позивача про те, що секретар Рівненської міської ради все ще відсутній у зв`язку з обставинами службової зайнятості.
Орієнтовно о 17 год 20 хв. – 17 год 25 хв. Управління комунальною власністю роздрукувало та підписало акт про непідписання договору купівлі-продажу з переможцем земельних торгів у формі електронного аукціону №-UA-20240124-04590, де зафіксовано, що станом на 17 год 15 хв. секретар міської ради Шакирзян В. В. все ще знаходиться на терміновій нараді в Рівненській обласній військовій адміністрації.
Як зазначав позивач, 26.03.2024 з інтернет-сайту АТ "Прозорро.Продажі" https://prozorro.sale/auction/LSE001-UA-20240124-04590/ йому стало відомо про те, що ТОВ "ТД Ремарк" дискваліфікували відповідно до пункту 49 Вимог щодо підготовки до проведення та проведення земельних торгів для продажу земельних ділянок та набуття прав користування ними (оренди, суперфіцію, емфітевзису), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2021 № 1013, оскільки Управління комунальною власністю до ЕТС завантажило копію акта про непідписання договору купівлі-продажу з переможцем земельних торгів у формі електронного аукціону № LSE001-UA- 20240124-04590, в якому зазначено причину непідписання договору секретарем міської ради ОСОБА_1 – "у зв`язку з обставинами службової зайнятості" (що підтверджується прінт-скріном з інтернет-сайту АТ "Прозорро.Продажі" https://prozorro.sale/auction/LSE001-UA-20240124-04590/, а саме: "Інформація про проведення – Протокол розкриття – Учасник "ТОВ "ТД Ремарк" – Рішення Дискваліфіковано. Список документів – Документація – Акт про непідписання договору.pdf).
Через дві хвилини після внесення наведеного акта до ЕТС, а саме 25.03.2024 о 17 год 45 хв., ЕТС сформувала новий протокол про результати земельних торгів № LSE001-UA-20240124-04590 (найменування оператора, через електронний майданчик якого надано найвищу цінову пропозицію: Товариство з обмеженою відповідальністю "Е-ТЕНДЕР"), переможцем торгів визнано ПП "Західпроменерго".
29 березня 2024 року Управління комунальною власністю на інтернет-сайті АТ "Прозорро.Продажі" https://prozorro.sale/auction/LSE001-UA-20240124-04590/ розмістило додаткову інформацію щодо дискваліфікації учасника земельних торгів у формі електронного аукціону № LSE001-UA-20240124-04590. У цій інформації зазначено, що ОСОБА_2 , який з`явився 25.03.2024 з метою підписання від імені позивача договору купівлі-продажу земельної ділянки, фактично не є уповноваженою особою на вчинення таких дій, оскільки з наданої ним довіреності встановлено, що ТОВ "ТД Ремарк" в особі директора уповноважує на вчинення ряду дій в інтересах позивача ОСОБА_3 , а не ОСОБА_2 . Таким чином, 25.03.2024 з боку позивача в Рівненську міську раду не прибула особа, уповноважена на укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки за результатами проведених земельних торгів.
16 квітня 2024 року на підставі протоколу між Рівненською міською радою та ПП "Західпроменерго" укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення загальною площею 1862 м2 з кадастровим номером 5610100000:01:008:0195, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Князя Володимира, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.
Місцевий господарський суд, задовольняючи позовні вимоги ТОВ "ТД Ремарк" у справі № 918/619/24, установив, що непідписання договору купівлі-продажу земельної ділянки відбулося з вини продавця і саме така підстава: "у зв`язку з обставинами службової зайнятості" була зафіксована сторонами в акті про непідписання договору купівлі-продажу земельної ділянки, складеному та завантаженому в ЕТС у межах строку, встановленого для підписання та оприлюднення договору. Тому, за висновком суду, дискваліфікація позивача відбулася з підстав, які не передбачені приписами статті 137 Земельного кодексу України та положеннями пункту 49 Вимог щодо підготовки та проведення земельних торгів для продажу земельних ділянок та набуття прав користування ними (оренди, суперфіцію, емфітевзису), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2021 № 1013. За таких обставин господарський суд першої інстанції дійшов висновку про незаконність формування нового протоколу, переможцем за яким визначено ПП "Західпроменерго", та подальшого укладення з ПП "Західпроменерго" договору купівлі-продажу земельної ділянки. Тому суд визнав недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 16.04.2024, укладений між Рівненською міською радою та ПП "Західпроменерго". При цьому місцевий господарський суд зазначив про обґрунтованість позовних вимог ТОВ "ТД Ремарк" щодо застосування наслідків недійсності правочину, оскільки, за висновком суду, задоволення позовних вимог про визнання оспорюваного правочину недійсним не призведе до ефективного захисту права, адже таке задоволення саме по собі не є підставою для повернення коштів або іншого майна.
Крім того, за висновком господарського суду першої інстанції, у разі, якщо позивач вважає, що відповідач зобов`язаний укласти з позивачем договір, то належному способу захисту відповідає не вимога про зобов`язання відповідача вирішити питання щодо укладення договору чи вимога про зобов`язання відповідача укласти договір, а вимога про визнання укладеним договору в судовому порядку в запропонованій позивачем редакції. Місцевий господарський суд установив, що позивача визнано переможцем торгів та підписано з ним протокол про результати земельних торгів, а підстав для дискваліфікація позивача не було.
Тому, за висновком суду, позивач отримав право на укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки. Щодо запропонованої позивачем редакції договору купівлі-продажу земельної ділянки, то господарський суд першої інстанції установив, що такий договір є додатком до рішення Рівненської міської ради від 23.11.2023 № 4151, у пункті 5 якого зазначено, що від імені Рівненської міської ради договір купівлі-продажу земельної ділянки, проданої на земельних торгах, підписує міський голова (проект договору додається). Крім того, як зазначив місцевий господарський суд, наведений договір не є типовим. За таких обставин господарський суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність визнати укладеним між Рівненською міською радою як продавцем та ТОВ "ТД Ремарк" як покупцем із дня набрання законної сили рішенням суду договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,1862 м2 з кадастровим номером 5610100000:01:008:0195 у редакції, викладеній у резолютивній частині рішення.
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 скасовано рішення Господарського суду Рівненської області від 25.11.2024 у справі № 918/619/24 в частині задоволення позовних вимог та ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ТОВ "ТД Ремарк".
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.07.2026 касаційну скаргу ТОВ "ТД Ремарк" було задоволено. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 у справі № 918/619/24 скасовано, а рішення Господарського суду Рівненської області від 25.11.2024 у справі № 918/619/24 залишено в силі.
При цьому у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.07.2026 вказано, що колегія суддів визнає правильними висновки господарського суду першої інстанції про незаконність формування нового протоколу, переможцем за яким визначено ПП "Західпроменерго", та подальшого укладення з ПП "Західпроменерго" договору купівлі-продажу земельної ділянки. Тому місцевий господарський суд обґрунтовано визнав недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 16.04.2024, укладений між Рівненською міською радою та ПП "Західпроменерго".
Із урахуванням викладеного вбачається, що судовими рішеннями у справі №918/619/24 остаточно встановлено, що ТОВ «ТД Ремарк» було належним переможцем земельних торгів, а його дискваліфікація відбулася без передбачених законом підстав. Суди встановили, що саме з вини продавця Рівненської міської ради - не відбулося укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 5610100000:01:008:0195, у зв`язку з чим права ТОВ «ТД Ремарк» як переможця торгів були порушені.
Вказаними судовими рішеннями у справі №918/619/24 встановлено виникнення між Рівненською міською радою та ТОВ «ТД Ремарк» договірних правовідносин щодо придбання спірної земельної ділянки.
Суд враховує, що визнаний судом у справі №918/619/24 укладеним договір є чинним та породжує для сторін відповідні права та обов`язки. Відповідно, подальше виконання сторонами умов такого договору не залежить від волевиявлення будь-якої зі сторін, оскільки обов`язковість виконання судового рішення є конституційним принципом, а рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання на всій території України.
Верховний Суд у постанові від 15.10.2019 у справі № 908/1090/18 зазначив про те, що згідно з ч. 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Дійсно, преюдиційність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
Таким чином, обставини, встановлені судовими рішеннями у справі №918/619/24 не підлягають доказуванню у справі № 924/211/26.
Судом встановлено, що на виконання умов договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,1862 га з кадастровим номером 5610100000:01:008:0195 в м. Рівне по вул. Князя Володимира, визнаного укладеним згідно судового рішення у справі №918/619/24, ТОВ «ТД РЕМАРК», було перераховано всі належні за цим договором платежі, що підтверджується платіжними інструкціями №02314 від 05.03.2024, №№1552, 1553, 1554 від 04.07.2025.
Враховуючи наведене, ТОВ «ТД РЕМАРК» виконало свої зобов`язання за договором купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 5610100000:01:008:0195, визнаного укладеним між Рівненською міською радою, як продавцем, та ТОВ «ТД РЕМАРК», як покупцем, відповідно до судового рішення у справі №918/619/24.
Згідно з п. 9) ч. 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.
Згідно з абз 4 п. 30 постанови КМУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 25 грудня 2015 р. № 1127 державна реєстрація прав може проводитися за заявою, поданою в електронній формі, в разі державної реєстрації прав на підставі судового рішення.
08 жовтня 2025 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі постанови Верховного Суду у справі №918/619/24 від 01.07.2025 та рішення Господарського суду Рівненської області у справі №918/619/24 від 25.11.2024, було зареєстровано право власності ТОВ «ТД РЕМАРК» на земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 0,1862 га з кадастровим номером 5610100000:01:008:0195 в м. Рівне по вул. Князя Володимира (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2721802156101).
Таким чином, ТОВ «ТД РЕМАРК» є єдиним (фактичним, дійсним) власником земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,1862 га з кадастровим номером 5610100000:01:008:0195 в м. Рівне по вул. Князя Володимира та набув її на підставі судового рішення, яке набрало законної сили.
Відтак скасування державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку є втручанням у право власності законного набувача, що є неприпустимим у світлі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Протокол ратифіковано Законом N 475/97-ВР ( 475/97-ВР ) від 17.07.97 ), згідно з якою кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Суд враховує, що обов`язковою умовою для отримання судового захисту є наявність порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу саме тієї особи, яка звернулася до суду (ст. 4 ГПК України).
За результатами ухвалення постанови Верховного Суду від 01.07.2025 у справі № 918/619/24 договір купівлі-продажу земельної ділянки від 16.04.2024, укладений між Рівненською міською радою та ПП «Західпроменерго», було визнано недійсним.
Відповідно до ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, і є недійсним з моменту його вчинення. Таким чином, ПП «Західпроменерго» не набуло будь-яких титульних (законних) прав на земельну ділянку з к.н. 5610100000:01:008:0195, адже договір купівлі-продажу земельної ділянки від 16.04.2024 визнано недійсним.
Аргументи позивача про те, що реєстрація права на земельну ділянку з к.н. 5610100000:01:008:0195 за відповідачем ТОВ "ТД" Ремарк" зачіпає інтереси Рівненської міської ради, судом відхиляються, оскільки кожен має право звертатися до суду виключно за захистом своїх порушених прав. Рівненська міська рада самостійних позовних вимог у цій справі не заявила.
Натомість скасування рішення державного реєстратора Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради Воротної Олени Іванівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 81268241 від 10.10.2025, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень внесено відомості про реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД РЕМАРК» на земельну ділянку з к.н. 5610100000:01:008:0195, площею 0,1862 га - жодним чином не може поновити і чи повернути право власності ПП «Західпроменерго» у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, оскільки правова підстава володіння ділянкою позивачем (договір від 16.04.2024) визнана недійсною судом.
Позивач також акцентує увагу на те, що не може виконати рішення Господарського суду Рівненської області від 25.11.2024 у справі № 918/619/24 в частині зобов`язання його повернути Рівненській міській раді земельну ділянку кадастровий номер 5610100000:01:008:0195, оскільки вона знаходиться у ТОВ «ТД Ремарк». Суд вважає дані аргументи позивача неспроможними із огляду на наступне.
Перехід права власності безпосередньо до ТОВ «ТД Ремарк» на підставі визнаного судом договору у справі № 918/619/24 фактично нівелює потребу у проміжному етапі фізичного повернення ділянки Рівненській міській раді з метою її подальшої передачі для ТОВ «ТД Ремарк».
Реєстрація права власності на земельну ділянку за ТОВ «ТД Ремарк» є фінальним і законним результатом виконання судового рішення у справі № 918/619/24. Тож неможливість повернути ділянку Рівненській міській раді, про яку зазначає позивач, викликана тим, що рішення у справі № 918/619/24 є виконаним - майно перейшло до належного володільця.
Судовими рішеннями, які набрали законної сили у справі № 918/619/24, було одночасно визнано недійсним договір ПП «Західпроменерго» та визнано укладеним договір купівлі-продажу цієї ж земельної ділянки між Рівненською міською радою та ТОВ "ТД РЕМАРК". Таким чином, кінцевим матеріально-правовим результатом зазначеного судового спору стало визнання права власності на ділянку за ТОВ "ТД РЕМАРК". Проведення державної реєстрації права власності за ТОВ "ТД РЕМАРК" на підставі судового рішення, що набрало законної сили, фактично забезпечило перехід права на земельну ділянку до її легітимного покупця.
Із рішення суду у справі № 918/619/24 вбачається, що ПП «Західпроменерго» є боржником в частині зобов`язання повернути Рівненській міській раді земельну ділянку. В той же час суд виснує, що перехід права власності на предмет спору до ТОВ «ТД Ремарк» на підставі рішення у справі № 918/619/24 звільняє боржника ПП «Західпроменерго» від обов`язку передати майно в натурі через об`єктивну неможливість виконання, що регулюється нормами виконавчого провадження та ст. 607 ЦК України, згідно з якою зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.
Крім цього, суд враховує, що позивач помилково стверджує, що державна реєстрація права власності за відповідачем відбулася за відсутності належних правовстановлюючих документів які б підтверджували перехід права власності саме від Рівненської міської ради до ТОВ «ТД Ремарк», зокрема без оформлення акту приймання-передачі земельної ділянки, що є обов`язковим елементом виконання відповідного судового рішення та укладеного договору. Рішенням Господарського суду Рівненської області від 25.11.2024 у справі № 918/619/24, яке залишено в силі Верховним Судом, визнано укладеним договір купівлі-продажу земельної ділянки між Рівненською міською радою та ТОВ «ТД РЕМАРК» у відповідній редакції з дня набрання рішенням суду законної сили. Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», судове рішення, що набрало законної сили, щодо визнання права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є самостійною та належною підставою для державної реєстрації прав.
Жодна норма чинного законодавства чи умови визнаного судом договору не встановлюють, що відсутність акта приймання-передачі унеможливлює чи забороняє державну реєстрацію права власності, у випадку коли право виникло на підставі судового рішення, що набрало законної сили.
При цьому державна реєстрація прав не є способом набуття права власності, а є лише офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення, переходу або припинення прав.
За таких обставин, позовні вимоги ПП "Західпроменерго" є необґрунтованими, безпідставними та задоволенню не підлягають.
Щодо доводів відповідача про те, що подання цього позову є зловживанням процесуальними правами з боку ПП «Західпроменерго», оскільки воно спрямоване на створення штучних перешкод законному власнику, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 55 Конституції України та статті 4 Господарського процесуального кодексу України, кожній особі гарантується право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу до суду, є невід`ємним елементом права на справедливий судовий розгляд (рішення у справі "Golder v. the United Kingdom").
Звернення до суду з позовом є легітимним інструментом правового захисту, який використовує особа, вважаючи свої права порушеними. Сама по собі незгода відповідача з аргументами позивача не є свідченням недобросовісності чи зловживання.
У даній справі позивач намагається вирішити юридичну невизначеність щодо порядку виконання рішення у справі № 918/619/24, у якій він є безпосереднім учасником (боржником). В той же час суд встановив, що рішення у справі № 918/619/24 є фактично виконаним у законний спосіб, а відтак у ПП "Західпроменерго" немає правових підстав стверджувати про наявність реального чи потенційного порушення його прав або інтересів.
Щодо посилань сторін на укладення Приватним підприємством "Західпроменерго" 29.07.2025 договору іпотеки спірної земельної ділянки як забезпечення боргових зобов`язань ТОВ-Фірма "Кортакоз", а також наявність іншого судового спору у справі № 918/1212/25 щодо визнання цього іпотечного договору недійсним, суд зазначає, що правовідносини щодо іпотеки земельної ділянки, оцінка дій сторін при укладенні договору іпотеки від 29.07.2025, а також питання його чинності чи недійсності не є предметом дослідження у даній справі, а відтак судом не досліджуються і правова оцінка їм у межах цього провадження не надається.
Разом з тим, суд відзначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункті 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, N303-A, п. 29).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.
З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
При цьому суд зазначає, що іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.
Із урахуванням викладеного у сукупності суд відмовляє у задоволенні позову Приватного підприємства "ЗАХІДПРОМЕНЕРГО" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД РЕМАРК", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Рівненська міська рада про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора.
Розподіл судових витрат.
Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судовий збір за подання даного позову складає 2 662 грн 40 коп. оскільки позов через підсистему Електронний суд ЄСІТС. Відповідно до застосування підлягає коефіцієнт 0,8.
Позивачем сплачено судовий збір у належному розмірі, що підтверджується платіжною інструкцією № 2605 від 26.02.2026.
Вказаний судовий збір у розмірі 2 662 грн 40 коп. залишається за ПП "ЗАХІДПРОМЕНЕРГО" у зв`язку із відмовою у задоволенні позову.
Щодо клопотання ТОВ "ТД Ремарк" від 11.06.2026 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Суд установив, що відповідач просить стягнути з позивача 52 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи № 924/211/26.
За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги – це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Статтею 15 ГПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Відповідно до ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Пунктом 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України встановлено, що однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22, від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постановах Верховного Суду від 20.01.2025 у справі № 910/12395/22, від 03.12.2024 у справі № 22/3448/23, від 24.09.2024 у справі № 910/13177/23.
Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч.ч. 1– 3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно із ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Подібний висновок викладений у додаткових постановах Верховного Суду від 28.01.2025 у справі № 910/299/24, від 27.02.2024 у справі № 910/743/23, 06.02.2024 у справі № 904/1270/22, від 30.04.2024 у справі № 922/1812/23.
У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).
У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Отже, загальне правило розподілу судових витрат передбачене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Проте в ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу, та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. Подібний висновок викладений у додаткових постановах Верховного Суду від 28.01.2025 у справі № 910/299/24, від 21.05.2024 у справі № 918/775/23, від 27.02.2024 у справі № 910/743/23, від 04.07.2023 у справі № 924/295/22.
Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи із принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яку суди застосовують як джерело права згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, в рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (пункт 268), від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір – обґрунтованим.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку (дії чи бездіяльність) обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями ч.ч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони щодо розподілу витрат або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5– 7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5– 7, 9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Зокрема, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 30.04.2024 у справі № 913/50/22, від 09.04.2024 у справі № 910/11443/22, від 14.03.2024 у справі № 904/141/20.
Гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру або погодинної оплати. Такі форми відрізняються порядком обчислення – при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки – підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 16.07.2024 у справі № 910/11499/23, від 09.07.2024 у справі № 910/6143/23, від 04.06.2024 у справі № 913/50/22.
Водночас не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи таке питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 та постановах Верховного Суду від 02.07.2024 у справі № 910/2871/23, від 16.07.2024 у справі № 910/11499/23, від 16.04.2024 у справі № 922/1812/23, від 17.01.2024 у справі № 910/2158/23, від 06.06.2024 у справі № 911/248/21 (911/2367/22).
На підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу ТОВ "ТД Ремарк" надало копії наступних документів:
– договір про надання професійної правничої допомоги від 18.04.2024 та додаток від 18.04.2024 № 1 до договору про надання професійної правничої допомоги від 18.04.2024;
- рахунок-фактуру № ЛВ-08/04/26 від 08.04.2026 на суму 40 000 грн 00 коп.;
- платіжну інструкцію № 1703 від 29.04.2026 на суму 40 000 грн 00 коп.;
- акт наданих послуг від 10.06.2026 на суму 52 000 грн 00 коп.; 
- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 02.06.2004 № 996, виданого Петришину Петру Михайловичу;
- ордер на надання правничої допомоги в усіх судах України від 10.05.2024 серії ВС № 1280950.
На підставі поданих документів суд установив, що 18.04.2024 між ТОВ "ТД Ремарк" в особі директора Гуменюка О.Я., який діє на підставі Статуту (клієнт), з одного боку та Адвокатським об`єднанням "Юридична фірма "Сінтем" в особі голови об`єднання Іщенка Є.М., який діє на підставі Статуту (адвокат), з іншого боку укладено договір про надання професійної правничої допомоги.
Відповідно до пункту 1.1 договору про надання професійної правничої допомоги від 18.04.2024 клієнт доручає, а адвокат приймає доручення про надання професійної правничої допомоги згідно із чинним законодавством України про види адвокатської діяльності, в тому числі, але не виключно, представництво інтересів клієнта в усіх державних органах, установах, підприємствах і організаціях будь-якої форми власності, всіх судах України незалежно від інстанції та юрисдикції з питань забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів клієнта в будь-якому процесуальному статусі з усіма без виключення правами заявника чи сторони (учасника); надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності в будь-якому статусі.
Пунктом 1.2 договору про надання професійної правничої допомоги від 18.04.2024 передбачено, що на виконання пункту 1.1 наведеного договору адвокату надається, в тому числі, але не виключно, право представляти інтереси клієнта в усіх судах, на будь-яких стадіях, під час здійснення адміністративного, цивільного, господарського судочинства, в тому числі (але не обмежуючись зазначеними правами): складати, підписувати та подавати від імені клієнта позовні заяви, скарги, заяви, клопотання, звернення, процесуальні та інші документи правового характеру, знайомитися з матеріалами справ, робити з них витяти, знімати копії, отримувати копії рішень, ухвал, постанов та інших документів, що є у справі; брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів; заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення, відзиви, подавати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу тощо.
Згідно з пунктами 3.1– 3.3 договору про надання професійної правничої допомоги від 18.04.2024 гонорар – винагорода адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів клієнта та надання йому інших видів професійної правничої допомоги на умовах і в порядку, що визначені цим договором. Гонорар складається із суми вартості послуг, які визначені в додатку № 1. До гонорару не включаються фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Факт наданих послуг підтверджується актом наданих послуг.
У додатку № 1 до договору про надання професійної правничої допомоги від 18.04.2024 сторони досягли згоди про те, що гонорар за надання правничої допомоги становить 4000,00 грн за одну годину роботи адвоката. Вартість комплексного ведення судової справи в суді відповідної інстанції визначається з розрахунку вартості однієї години роботи адвоката, але в будь-якому випадку становить не менше 40 000,00 грн, які піддягають авансовій оплаті. Клієнт сплачує гонорар на банківський рахунок адвоката не пізніше двох банківських днів з моменту виставлення рахунка адвокатом.
Суд встановив, що 10.06.2026 між клієнтом та адвокатом підписано акт наданих послуг, відповідно до якого адвокат надав, а клієнт прийняв послуги професійної правничої допомоги, наданої в господарській справі № 924/211/26 на загальну суму 52 000 грн 00 коп, а саме:
1. Збір доказів, юридичний аналіз документів, законодавства та судової практики з питань захисту прав власника та заперечення щодо визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, надання консультацій з питань подання відзиву на позовну заяву та супроводу справи в господарському суді - 4 години, вартість 16 000 грн 00 коп;
2. Проведення робочої зустрічі з керівником ТОВ «ТД «Ремарк» та надання роз`яснень щодо підставності заперечень на позовну заяву ПП "ЗАХІДПРОМЕНЕРГО" про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора у справі №924/211/26 - 1 година, вартість 4 000 грн 00 коп;
3. Підготовка відзиву ТОВ «ТД «Ремарк» на позовну заяву ПП "ЗАХІДПРОМЕНЕРГО" про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, направлення його сторонам та до суду у справі №924/211/26 - 4 години , вартість 16 000 грн 00 коп;
4. Участь представника ТОВ «ТД РЕМАРК» адвоката Петришина П.М. у судових засіданнях 21.04.2026, 14.05.2026, 19.05.2026, 28.05.2026 (очікування засідання з 15.00 до 16.00), 11.06.2026 та 11.06.206 у справі №924/211/26 - 3 години, вартість 12 000 грн 00 коп.
5. Підготовка клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, направлення його сторонам та до суду у справі № 924/211/26 - 1 година, вартість 4 000 грн 00 коп.
Підписанням наведеного акта наданих послуг клієнт підтвердив факт отримання послуг з професійної правничої допомоги у справі № 924/211/26 відповідно до положень договору про надання професійної правничої допомоги від 18.04.2024; клієнт не має претензій до адвоката стосовно отриманих від нього послуг, вказаних у цьому акті.
Матеріалами справи підтверджується, що при поданні відзиву відповідачем було визначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000 грн 00 коп. Ця ж сума у розмірі 40 000 грн 00 коп. згідно з Додатком № 1 до Договору була визначена сторонами як мінімальний гарантований гонорар (аванс) за комплексне ведення судової справи в суді першої інстанції та повністю сплачена ТОВ "ТД Ремарк" згідно з платіжною інструкцією № 1703 від 29.04.2026.
Проте, за результатами розгляду справи, відповідач звернувся із клопотанням про стягнення витрат у загальному розмірі 52 000 грн 00 коп., що на 12 000 грн 00 коп. перевищує орієнтовний розрахунок.
З огляду на умови додатку № 1 до договору про надання професійної правничої допомоги від 18.04.2024, яким встановлено, що гонорар за надання правничої допомоги становить 4 000,00 грн за одну годину роботи адвоката, враховуючи фактичний обсяг послуг, наданих адвокатом у суді, зважаючи на складність справи, кількість підготовлених процесуальних документів, беручи до уваги принципи диспозитивності та змагальності господарського судочинства, критерії реальності, співмірності та розумності судових витрат, суд із урахуванням вимог статей 123, 126, 129 ГПК України дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ПП "Західпроменерго" 28 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи.
При цьому суд дійшов такого висновку із огляду на те, що фактично необхідними та реальними, співмірними із складністю справи, обсягом виконаних робіт і витраченим часом витратами є написання відзиву та участь адвоката у судових засіданнях у справі.
В той же час дослідивши наданий відповідачем Акт наданих послуг від 10.06.2026, суд зазначає, що зазначені у пунктах 1, 2 та 3 види робіт, а саме: збір доказів, юридичний аналіз документів, законодавства та судової практики; проведення робочої зустрічі з керівником та надання роз`яснень щодо підставності заперечень та безпосередня підготовка відзиву на позовну заяву за своєю правовою природою, суттю та змістом становлять єдиний нерозривний комплекс дій, спрямованих на формування єдиного процесуального документа - відзиву на позовну заяву.
Суд виснує, що юридичний аналіз матеріалів справи, збір доказів та вивчення актуальної судової практики є обов`язковим підготовчим етапом, який є необхідним для складення відзиву. Окреме виділення цих дій у самостійні види послуг із додатковою погодинною оплатою є штучним розщепленням одного процесуального процесу (складання відзиву) з метою безпідставного збільшення загальної суми судових витрат.
Проведення робочої зустрічі з клієнтом не може перекладатися на опонента як окрема процесуальна послуга.
Враховуючи, що пункти 1, 2 та 3 Акту деталізують один і той самий вид правничої допомоги (заперечення проти позову), суд дійшов висновку, що реальним часом для формування правової позиції та складання відзиву є 4 години (що відображено у п. 3 Акту). Відтак, сума у розмірі 16 000 грн 00 коп. є співмірною необхідною для компенсації витрат на цьому етапі, тоді як вимоги за п. 1 та п. 2 є надмірними та поглинаються пунктом 3.
В той же час суд відхиляє доводи позивача викладені у запереченнях про те, що відповідачем не було витрачено часу на збирання доказів, оскільки вони і так були в ТОВ "ТД Ремарк" із огляду наявність між учасниками цієї справи інших господарських спорів, оскільки наявність інших спорів не позбавляє сторону даного спору права заявити витрати за розгляд справи № 924/211/26.
Щодо підготовки клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу суд виснує, що дані витрати не є необхідними та не можуть покладатися на іншу сторону у справи, адже подання такого клопотання є правом, а не обов`язком сторони відповідача. 
Процедура стягнення витрат на правову допомогу не може використовуватися як інститут безпідставного збагачення та як інститут покарання за недобросовісну процесуальну поведінку одного з учасників провадження, оскільки таке стягнення не переслідуватиме легітимну мету та не відповідатиме процесуальній суті передбаченої положеннями ГПК України компенсації таких витрат (подібна позиція викладена в додаткових постановах Верховного Суду від 03.12.2024 у справі № 908/314/18, від 12.12.2024 у справі № 920/882/23(920/234/19), від 26.11.2024 у справі № 922/1792/24, від 19.11.2024 у справі № 873/103/24).
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, не може становити для неї додатковий спосіб отримання доходу, а розмір таких витрат не має прямої залежності від того, чи є представник адвокатом «великої вітчизняної юридичної фірми», яка входить / не входить до 50 провідних юридичних фірм України. Аналогічні висновки викладені у додаткові Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2025 у справі № 910/2546/22 (провадження № 12-43гс24).
Щодо участі відповідача у судових засіданнях, суд зазначає наступне.
Як видно, відповідач просить суд відшкодувати 12 000 грн 00 коп. витрат за участь представника ТОВ «ТД РЕМАРК» адвоката Петришина П.М. у судових засіданнях 21.04.2026, 14.05.2026, 19.05.2026, 28.05.2026 (очікування засідання з 15.00 до 16.00), 11.06.2026 та 11.06.206 у справі №924/211/26 (разом 3 години)
Позивач у запереченнях від 15.06.2026 вказує на неправдивість перебування відповідача у судових засіданнях у справі № 924/211/26 3 години, оскільки згідно з протоколами судових засідань, загальна тривалість участі представника відповідача у судових засіданнях не перевищує 2 години. Представник, жодного разу не витрачав часу на доїзд та прибуття до суду, оскільки його участь здійснювалася із використанням засобів відеоконференц зв`язку.
Дослідивши матеріали справи, судом із формулярів (протоколів) судових засідань встановлено, що під час розгляду справи № 924/211/26 було проведено 7 засідань, а саме:
- 21.04.2026, брав участь представник позивача - із 14:16:58 год до 14:23:09 год;
- 30.04.2026, брав участь представник відповідача - із 14:02:31 год до 14:28:07 год. (початок засідання призначений на 14:00 год, очікування адвоката відповідача 3 хв.)
- 14.05.2026 брали участь представники позивача та відповідача - із 14:06:32 год до 14:18:30 год. (початок засідання призначений на 13:50 год, очікування адвоката відповідача 7 хв.);
- 19.05.2026 брали участь представники позивача та відповідача - із 15:36:54 год до 15:46:02 год. (початок засідання призначений на 15:30 год, очікування адвоката відповідача 7 хв.)
- 28.05.2026 засідання розпочалося із затримкою на 1 годину (повинно було розпочатися о 15:00 год, розпочалося о 16:00 год у зв`язку із графіком судових засідань; сторони у судове засідання не з`явилися);
- 08.06.2026 брали участь представники позивача та відповідача - із 14:30:07 год до 15:30:19 год. (початок засідання призначений на 14:20 год, очікування адвоката відповідача 11 хв.)
- 11.06.2026 брали участь представники позивача та відповідача - із 13:31:42 до 13:59:29 год. (початок засідання призначений на 13:20 год, очікування адвоката відповідача 12 хв.)
- 15.06.2026 брали участь представники позивача та відповідача.
У додатку № 1 до договору про надання професійної правничої допомоги від 18.04.2024 сторони досягли згоди про те, що гонорар за надання правничої допомоги становить 4000,00 грн за одну годину роботи адвоката.
Суд враховує, що згідно з формулярів (протоколів) судових засідань загальний час очікування адвоката відповідача на судове засідання та його безпосередня участь у ньому становила 181 хв., тобто 3,01 год.
За сталою правовою позицією Верховного Суду участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні. Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому одночасно вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час. Такі стадії як прибуття до суду чи іншої установи та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта. З урахуванням наведеного час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні та у зворотному напрямку, на очікування початку судового засідання та безпосередню участь у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації разом з іншими витратами. Таки висновки Верховного Суду викладені у постанові від 01 грудня 2021 року у справі №641/7612/16-ц, від 25 травня 2021 року у справі №910/7586/19, від 20 липня 2021 року у справі №922/2604/20, від 29 вересня 2022 року у справі №910/10334/21, від 18 травня 2022 року у справі №910/4268/21.
Аналізуючи заперечення позивача про те, що загальний час засідань не перевищує 2 годин та що відповідач брав участь у справі через відеоконференцзв`язок, суд зазначає, що професійна діяльність адвоката під час судового засідання не обмежується лише хвилинами безпосереднього фіксування засідання технічними засобами. Час очікування початку судового засідання, яке затрималось у зв`язку із проведенням інших засідань суду, є невід`ємною частиною загального часу, який адвокат витрачає на участь у судовому засіданні, оскільки в цей період він не може надавати іншу правову допомогу іншим клієнтам, а повністю перебуває в розпорядженні суду в очікуванні підключення. При цьому за даними протоколів загальний час участі адвоката відповідача у судових засіданнях в тому числі із очікуванням їх початку становить понад 3 години. Відтак заявлений відповідачем в Акті розмір послуг у кількості 3 годин є реальним, обґрунтованим та підтвердженим матеріалами справи.
Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити наступне. 
Дослідивши наданий відповідачем Акт наданих послуг від 10.06.2026, суд установив, що у його пункті 4 містяться технічні описки в датах судових засідань, у яких брав участь представник відповідача. Проте зазначені технічні неточності жодним чином не впливають на визначення кінцевого розміру витрат на правничу допомогу в цій частині. Судом на підставі формулярів (протоколів) судових засідань у справі № 924/211/26 було перевірено розрахунок часу участі адвоката відповідача у судових засіданнях. Фактичний загальний час безпосередньої участі адвоката Петришина П.М. та його очікування початку судових засідань становить 3,01 години.
За таких обставин, виходячи з узгодженої сторонами ставки 4 000,00 грн за одну годину, витрати відповідача на участь у судових засіданнях у розмірі 12 000 грн 00 коп. підлягають стягненню з позивача в повному обсязі.
Щодо заявленого відповідачем в Акті часу очікування судового засідання 28.05.2026 (з 15:00 до 16:00), суд зазначає наступне. Вказане засідання дійсно розпочалося із затримкою на 1 годину (повинно було розпочатися о 15:00 год, а розпочалося о 16:00 год у зв`язку з графіком судових засідань). Проте, після фактичного початку засідання о 16:00 год представник відповідача не з`явився та не вийшов на зв`язок за допомогою засобів відеоконференцзв`язку (ВКЗ). З огляду на це встановити факт того, чи очікував адвокат на засідання протягом цієї години 28.05.2026 перед монітором, чи ні, є неможливим, оскільки доказів у підтвердження даної обставини суду не надано.
Надавши оцінку усім доданим до матеріалів справи доказам з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, врахувавши критерії співмірності розміру заявлених витрат на правничу допомогу, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України, зокрема, критеріям розумності, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співмірним є покладення частини розміру витрат (на професійну правничу допомогу, які понесені відповідачем на позивача.
Вирішуючи вказане питання, суд також керується тим, що судовий розсуд - це право суду, яке передбачене та реалізується на підставі чинного законодавства, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.
Згідно з ст. ст. 126, 129 ГПК України - стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує за рахунок іншої сторони витрати на професійну правничу допомогу.
Таким чином, 28 000 грн 00 коп. судових витрат відповідача на професійну (правничу) допомогу покладається на позивача.
У задоволенні решти вимог клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД РЕМАРК" про відшкодування витрат на правничу допомогу на суму 24 000 грн 00 коп. суд відмовляє.
Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 231, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд
УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову Приватного підприємства "ЗАХІДПРОМЕНЕРГО" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД РЕМАРК", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Рівненська міська рада про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора - відмовити.
2. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД РЕМАРК" про відшкодування витрат на правничу допомогу задовольнити частково.
3. Стягнути з Приватного підприємства "ЗАХІДПРОМЕНЕРГО" (35338, Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Ясининичі, вул.Франка Івана, 2а; код ЄДРПОУ 37246018) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД РЕМАРК" (вул. Залізнична, 16, м. Львів, Львівський р-н, Львівська обл., 79018, код ЄДРПОУ 41906120) 28 000 (двадцять вісім тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
5. У задоволенні решти вимог клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД РЕМАРК" про відшкодування витрат на правничу допомогу - відмовити.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку визначеному ст. 257 ГПК України.
Повне рішення складене та підписане суддею "23" червня 2026 року.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О.Пашкевич