Провадження №2/748/809/26
Єдиний унікальний № 748/462/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року	м. Чернігів	

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі :
головуючого - судді Майбороди С.М., 
за участю секретаря Пасько К.П.,
представника позивача - адвоката Святної О.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

18 лютого 2026 року, представник позивча  ОСОБА_2 , звернулася до Чернігівського районного суду Чернігівської області із вищезазначеним позовом до Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, в якому просить визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Позов мотивований тим, що житловий будинок був колгоспним двором, головою якого була ОСОБА_3 .. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , яка за життя склала заповіт, якими все своє майно заповіла сину ОСОБА_1 .. Позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої, проте, отримати свідоцтво про право на спадщину з заповітом не має можливості, оскільки право власності на спадковий житловий будинок не зареєстровано, правовстановлюючі документи на нерухоме спадкове майно відсутні. 

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, вказані в позовній заяві. 
Відповідач – Михайло-Коцюбинська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області не забезпечили явку в судове засідання свого представника, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Відзиву на позов не надали.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на житловий будинок підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 

Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 був колгоспним двором, головою якого була ОСОБА_3 (а.с.29,31). 

Відповідно до Постанови РМ УРСР від 11 березня 1985 року № 105 « Про порядок державного обліку житлового фонду» і відповідно до чинного на той час порядку обліку господарств колгоспних дворів, все майно колгоспного двору обліковувалося за головою колгоспного двору.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року " Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" з наступними змінами, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору.

Відповідно до довідки КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» Чернігівської районної ради Чернігівської області від 25.11.2025 № 800, право власності на нерухоме майно, що знаходиться по АДРЕСА_1 в Чернігівському РБТІ станом не зареєстровано (а.с. 28).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть (а.с.23), ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 25.06.2020 року Виконавчим комітетом Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області складено актовий запис № 58. 

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Ведильцівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області 23.04.2014 року, який на день смерті спадкодавця не змінювався та не скасовувався, яким все своє майно заповідала сину – ОСОБА_1 (а.с.25). 
Спадкоємець ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.24) та у встановлений законом строк прийняв спадщину, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців за законом та за заповітом немає. 
Згідно довідки Ведильцівського старостинського округу Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 15 від 06.02.2026, ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 одна (а.с.30). 

ОСОБА_1 державним нотаріусом роз`яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом а житловий будинок АДРЕСА_1 , оскільки спадкодавець за життя не вчинив жодних дій, які були б спрямовані на проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, не одержав документ, що посвідчує право власності на нього (а.с.26). 

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особі, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Статтею 1223 ЦК Кодексу передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна.

Враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність судового захисту права на спадкування ОСОБА_1 шляхом задоволення його позову в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.392, 1218, 1269, 1270, 1273 ЦК України, -
в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити. 

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . 

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 22 травня 2026 року.
Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса : АДРЕСА_2 . 
Відповідач : Михайло-Коцюбинська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області, ЄДРПОУ 04412509, адреса : вул. Шевченка, 50, смт Михайло-Коцюбинське Чернігівського району Чернігівської області. 

Суддя 	С. М. Майборода