Провадження № 2/742/37/26 
Єдиний унікальний № 742/5288/24 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2026 року м. Прилуки 

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області 
в складі головуючого судді Давидчука Д.П., 
за участю секретаря судового засідання Сумцової Т.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: територіальна громада Сухополов`янської сільської ради в особі Сухополов`янської сільської ради про визначення порядку користування земельною ділянкою та відновлення меж земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
І. Суть справи.
Позивач ОСОБА_1 , в інтересах та від імені якої діє адвокат Жовнер О.М. (далі – Позивач), через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: територіальна громада Сухополов`янської сільської ради в особі Сухополов`янської сільської ради, про визначення порядку користування земельною ділянкою та відновлення меж земельної ділянки.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,2500 га, цільове призначення якої — для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 7424180300:01:002:0107, що підтверджується копією рішення Білорічицької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області від 18 жовтня 2016 року про передачу в приватну власність земельної ділянки за рахунок земель комунальної власності. Право власності та користування земельною ділянкою зареєстровано в Державному земельному кадастрі від 17 жовтня 2016 року. 
Суміжно з домоволодінням позивачки розташовані земельні ділянки та домоволодіння за адресами: АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_3 , та АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_2 , який є відповідачем у справі.
Згідно з актом встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), складеним 10 лютого 2015 року у складі виконавця Шолудька В.М., представника замовника ОСОБА_1 , а також представників суміжних землеволодінь і землекористувань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , було проведено встановлення в натурі зовнішніх меж земельної ділянки. Претензій під час встановлення меж не заявлялося. Межі земельної ділянки проходять по існуючих парканах і додаткового встановлення або відновлення не потребують.
У ОСОБА_2 на праві користування перебуває житловий будинок та господарські споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується технічною документацією. Зазначені об`єкти були набуті без належного оформлення правовстановлюючих документів.
Відповідач неодноразово порушує межі земельної ділянки та не дотримується правил добросусідства, у зв`язку з чим позивачка зверталася до органів місцевого самоврядування та правоохоронних органів, однак спірне питання не вирішено.
У зв`язку з цим позивачка просить зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,2500 га, кадастровий номер 7424180300:01:002:0107, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , шляхом відновлення межових знаків та звільнення земельної ділянки.
ІІ. Процесуальні рішення у справі.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2024 року справу розподілено судді ОСОБА_5 .
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 вересня 2024 року відкрито провадження у справі.
27.03.2025 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області видано розпорядження № 124/237/25-Орд щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_5 з посади судді на підставі подання заяви про відставку.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2025 справу розподілено судді Давидчуку Д.П.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.04.2025 року справу прийнято до провадження та залишено позовну заяву без руху.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22.04.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 травня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

ІІІ. Позиції сторін.
Позивач та її представник у судове засідання учасники справи з`явилися, просили позов задовольнити, з викладених у ньому підстав.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений. 
Представник територіальної громади Сухополов`янської сільської ради в особі Сухополов`янської сільської ради Лень Ж.І. у судове засідання з`явилася надала пояснення щодо суті спору. 
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відтак, з огляду на вказані приписи ЦПК, а також приймаючи до уваги позицію позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду, судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. 
Згідно ч.1 ст. 244 ЦПК України після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення. 
Також суд керувався листом Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду від 29.01.2025 №231/0/208-25, згідно з п. 5 якого у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд ухвалює судове рішення (скорочене або/та повне), підписує його, але не проголошує. За таких умов відмінність між датою судового засідання, про час та місце якого учасники справи були належним чином повідомлені, та датою складання повного судового рішення не свідчить про порушення порядку повідомлення учасників про час та місце проведення судового засідання та не є підставою для скасування судового рішення. 
Відтак, 28.04.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення. 

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
Згідно з витягом з Державного земельного кадастру ОСОБА_1 є власником земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,2500 га., цільове призначення – для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки: 7424180300:01:002:0107 (а.с. 8).
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 332526244, сформованою 17.05.2023, ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,2500 га, цільове призначення якої — для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 7424180300:01:002:0107. Підставою внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, а також документи, подані для державної реєстрації Білорічицькою сільською радою Прилуцького району Чернігівської області від 18 жовтня 2016 року (а.с. 8).
Відповідно до рішення Білорічицької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області від 18 жовтня 2016 року ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,2500 га, цільове призначення якої — для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 7424180300:01:002:0107, за рахунок земель комунальної власності.
Згідно акту встановлення і погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель комунальної власності, складеного 10 лютого 2015 року у складі виконавця Шолудька В.М., представниці замовника ОСОБА_1 , представників суміжних землеволодінь і землекористувань: Панченко Р.П., Горносталь О.І. та ОСОБА_4 було проведено встановлення в натурі зовнішніх меж земельної ділянки громадянки ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель комунальної власності (землі не надані у власність, або постійне користування). Претензій при встановленні зовнішніх меж земельної ділянки в натурі між вищевказаними особами не заявлено. Межі земельної ділянки проходять по існуючим парканам і відновлення, чи встановлення не потребують (а.с. 7).
Відповідач ОСОБА_2 звернувся із заявою до Сухополов`янської сільської ради про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки та передачу у власність земельної ділянки площею 0,2500 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 7424180300:01:002:0026.
Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер 7424180300:01:002:0026, ОСОБА_2 надано зазначені відомості про земельну ділянку, у тому числі координати поворотних точок меж земельної ділянки.
Відповідно до рішення Сухополов`янської сільської ради від 21 березня 2025 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо земельної ділянки ОСОБА_2 площею 0,2500 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 7424180300:01:002:0026.
У 2023 році ФОП ОСОБА_6 виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо земельної ділянки ОСОБА_2 площею 0,2500 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 7424180300:01:002:0026.
24 квітня 2023 року КП «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» виготовило технічний паспорт на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 . Сформовано звіт про виконання GNSS-зйомки.
Згідно з актом встановлення меж земельної ділянки від 25.12.2023 за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер 7424180300:01:002:0026, суміжними землекористувачами є землі загального користування по АДРЕСА_4 , земельна ділянка ОСОБА_2 , а також садиба АДРЕСА_1 .
V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду ,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Відповідно до ст.79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом;
Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.
Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.
Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.
Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі:
поділу або об`єднання земельних ділянок;
скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації;
якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України"Про Державний земельний кадастр", не було зареєстровано протягом року з вини заявника.
Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).
Згідно зі ст.55 Закону України «Про землеустрій», встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.
Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр», до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.
За змістом ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.
Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Згідно ч.4 Розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про державний земельний кадастр», у разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв`язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Зміна меж земельної ділянки при виправленні вказаних помилок допускається за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності (а щодо земель державної та комунальної власності - право користування) на суміжні земельні ділянки.
Як убачається із матеріалів справи, технічна документація із землеустрою щодо земельної ділянки кадастровий номер 7424180300:01:002:0026, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , була виготовлена з помилками, у зв`язку з чим відомості Державного земельного кадастру не відповідають фактичному використанню земельних ділянок. Згідно з даними Державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим номером 7424180300:01:002:0026, яка належить відповідачу, фактично розташована в межах земельної ділянки з кадастровим номером 7424180300:01:002:0107 за адресою: АДРЕСА_1 .
Це підтверджено також і поясненнями представника Сухополовянської сільської ради в судовому засіданні. 
Суд враховує, що 10.02.2015 року на замовлення позивачки ОСОБА_1 складено акт встановлення і погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель комунальної власності за участю представників суміжних землеволодінь і землекористувань, зокрема ОСОБА_2 , власника садиби АДРЕСА_3 , який підписав зазначений акт без зауважень, чим підтвердив відсутність претензій щодо встановлених меж земельної ділянки.
Як вбачається з вказаного Акту, суміжний землевласник ОСОБА_7 був повідомлений про погодження та закріплення межовими знаками меж земельної ділянки ОСОБА_1 .
Водночас 25.12.2023 року на замовлення ОСОБА_2 виготовлено акт встановлення меж земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер 7424180300:01:002:0026, відповідно до якого суміжними землекористувачами визначено землі загального користування по АДРЕСА_4 , земельну ділянку ОСОБА_2 та садибу АДРЕСА_1 . Разом із тим зазначений акт не містить підпису власника земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
З вказаного суд приходить до висновку, що позивачем виконано вимоги, передбачені ст.79-1 Земельного кодексу України, ч.4 Розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про державний земельний кадастр», ст.55 Закону України «Про землеустрій».
У Постанові від 24 листопада 2021 року під час розгляду справи №817/1780/17 Верховний Суд зазначив: відповідно до пунктів 117, 118, 138 вимог Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою(далі - Порядок №1051) відомості (зміни до них) про зареєстровані земельні ділянки вносяться до державного земельного кадастру в разі: внесення змін до відомостей про земельну ділянку; внесення нових (додаткових) відомостей про земельну ділянку, а також виправлення помилок у відомостях Державного земельного кадастру. Відтак, чинним законодавством передбачено можливість внесення змін до Державного земельного кадастру,
Ні позивач, ні відповідач не заявляли одночасного розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель на земельні ділянки з кадастровими номерами 7424180300:01:002:0107 та 7424180300:01:002:0026, що передбачено ч.4 Розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про державний земельний кадастр».
Відповідно до ст.ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 2 ст. 90 Земельного кодексу України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.
Частиною 2 ст.152 Земельного кодексу України встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Частиною 3 ст.152 Земельного кодексу України встановлено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною: визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування: відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.
У Постанові від 01 жовтня 2019 року у справі №922/2723/17Верховний Суд дійшов таких висновків: згідно із частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а частиною першою статті 16 цього Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, що склалися, виходячи з тих відносин, які регулюють нормам права, і такий спосіб має забезпечувати ефективний захист та відновлення порушеного права позивача. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Частина10 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" передбачає випадки скасування реєстрації земельної ділянки Державним кадастровим реєстратором у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).
Згідно з ч.6 ст.16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.
Суд зауважує, що під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.
Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16).
Крім того, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 та від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.
Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах.
Таким чином, суд, керуючись статтею 13 ЦПК України та розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позивач у ході судового розгляду належним чином обґрунтувала заявлені вимоги та підтвердила їх належними і допустимими доказами. Водночас відповідач не скористався наданим процесуальним правом на подання відзиву, не подав до суду заперечень і не надав жодних доказів на спростування доводів позивача, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.
VІ. Розподіл судових витрат.
Позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в сумі 1 211,20 грн. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки у справі, що розглядається, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, то з Відповідача на користь Позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
Керуючись ст.ст.12,13,76-81,89,141,258,259,263-265, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: територіальна громада Сухополов`янської сільської ради в особі Сухополов`янської сільської ради про визначення порядку користування земельною ділянкою та відновлення меж земельної ділянки - задовольнити.
Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, площею 0,2500 га., кадастровий номер: 7424180300:01:002:0107, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності, шляхом відновлення межових знаків та звільнення земельної ділянки.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 211,20 судового збору.
Копію заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду.
Відповідач має право подати заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відповідач має право оскаржити заочне рішення до суду апеляційної інстанції лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Дата складення повного тексту рішення 29.04.2026. 

Суддя Дмитро ДАВИДЧУК