Справа №519/2515/25 
2/519/45/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К РА Ї Н И 
05.05.2026 м. Південне
Південний міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді Москаленко І.О.,
за участі секретаря судового засідання Коршак Ю.М.,
позивача ОСОБА_1 ,
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , представника відповідачів адвоката Єгорова О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи на стадії ухвалення судового рішення, постановив рішення про таке:
І. Стислий виклад позиції Сторін
1. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів та судових витрат. 
2.В обґрунтування позову зазначили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали у ОСОБА_1 21.06.2021 грошові кошти у розмірі 5000 (п`ять тисяч) доларів США із зобов`язанням повернути їх за першою вимогою, що підтверджується відповідною розпискою. Відповідно до тієї ж розписки відповідачі зобов`язалися сплачувати 5 % щомісячно за користування запозиченими грошовими коштами, тобто по 150 доларів США. 29.10.2022 частково сплатили 5000 (п`ять тисяч) доларів США із розрахунку 4000 доларів відсотків (16 місяців по 250 доларів США) та 1000 доларів основного боргу. Таким чином, станом на подання позову заборгованість Відповідачів складає 11200 доларів США, а саме: 4000 доларів США основного боргу та 7200 доларів США відсотків із розрахунку 36 місяців по 200 доларів США.
3.Відповідачі визнали позов частково. Зазначили, що 29.10.2022 повернули борг повністю. Про наявність боргу з відсотків не знали взагалі. Про відсотки у розписці зазначили на вимогу ОСОБА_1 , бо «так було треба», оскільки ОСОБА_1 є їх кумом, не розуміли, що постане питання стягнення відсотків. Тому, просили задовольнити позов частково, стягнути з них заборгованість за відсотками за період з 21.06.2021 по 29.10.2022 у сумі 4000 доларів США із розрахунку 16 місяців по 250 доларів США.
ІІ. Процесуальні дії у справі.
4.Ухвалою судді Південного міського суду Одеської області Москаленко І.О. від 16.12.2025 відкрито провадження. Ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.
5.Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 23.04.2026 закрито підготовче провадження у справі.
ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
6.Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, з підстав зазначених в позовній заяві. Також зазначив, що всі кошти, які позичальники йому повертали зазначені в самих розписках та враховані в позовних вимогах. Оригінал розписку знаходиться в його розпорядженні.
7.Позивач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. У додаткових поясненнях від 20.03.2026 звернула увагу суду на положення ст. 534 ЦК України, якими встановлено черговість погашення вимог за грошовим зобов`язанням.
8.Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнали частково з мотивів, зазначених у відзиві.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносини.
9.21.06.2021 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5000 (п`ять тисяч) доларів США із зобов`язанням повернути їх за першою вимогою та сплачувати 5 % щомісячно за користування запозиченими грошовими коштами, що підтверджується відповідною розпискою. Зазначені обставини не оспорювалися сторонами у судовому засіданні.
10.29.10.2022 ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 5000 (п`ять тисяч) доларів США. Зазначені обставини не оспорювалися сторонами у судовому засіданні.
V. Мотиви та висновки суду
11.Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 Цивільного кодексу України).
12.Положеннями статей 1046, 1047 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
13.Згідно з частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
14.Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.
15.Постановою Верховного Суду України від 18.09.2013 року у справі № 6-63цс13 визначено, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
16.Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
17.Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
18.За змістом статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
19.Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.
20.Відповідно до частини 1 стаття 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
21.У частині першій статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
22.Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
23.Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
24.Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
25.Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідачі тим самим засвідчили свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.
26.Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня, при цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.
27.У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) зроблено висновок, що у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.
28.За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.
29.Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.
30.У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.
31.Саме такий правовий висновок про застосування статей 1046, 1047 ЦК України міститься в постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13 та від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14.
32.На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
33.Зі змісту вказаних документів - боргових розписок вбачається факт передачі відповідної суми коштів від позикодавця до позичальника та часткове погашення сум боргу.
34.Згідно розрахунку позивача борг склав 11 200,00 доларів США, однак, як встановлено судом, на день винесення рішення суду кошти повернуто не було, а отже відповідачами було порушено зобов`язання, передбачені договором позики. Крім того, оригінал боргового документу знаходиться у Позивача, що свідчить про невиконання чи неналежне виконання договірних обов`язків. 
35.Судом встановлено, що сторони визначити строк позики - за першою вимогою. З пояснень сторін, наданих у судовому засіданні, судом встановлено, що ОСОБА_1 дзвонив Відповідачам підчас їх перебування у Болгарії, цікавився поверненням боргу. Відповідачі повідомили, що повернуть борг по поверненню з Болгарії, що і зробити 29.10.2022. ОСОБА_1 прийняв таке часткове виконання договірного зобов`язання. З огляду на зазначене, суд вважає, що ОСОБА_1 таким дзвінком пред`явив вимогу про повернення боргу та прийняв часткове виконання 29.10.2022.
36.Згідно постанови ВС від 28 грудня 2020 року у справі № 499/144/17 грошові кошти, що взяті в борг за договором позики без визначеного у розписці строку повернення цих коштів, мають бути повернені у порядку та строки, що встановлені частиною першою статті 1049 ЦК України, тобто протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це.
37.Аналогічний висновок міститься у Постанові Одеського апеляційного суду від 14 березня 2019 року у справі № 499/144/17.
38.Отже, строк повернення суми позики у цій справі становив 29.10.2022, коли ОСОБА_1 прийняв часткове виконання договірних зобов`язань Відповідачами. Відповідно, 29.10.2022 закінчився і строк кредитування. Зазначене узгоджується з позицією Позивача ОСОБА_1 , який пояснив суду, що подав цей позов 29.10.2025 в останній день закінчення строку позовної давності. Тобто, Позивач ОСОБА_1 розумів 29.10.2022 як день, коли позика повинна була бути повернена повністю, але його право було порушене таким неналежним виконанням свого обов`язку Відповідачами.
39.Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
40.Проценти за користування кредитом - проценти нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник.
41.Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
42.Згідно з пунктом 6.23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17 плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У пункті 6.20. цієї постанови також зазначається, що термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
43.Згідно пункту 20 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2019 року по справі №5017/1987/2012 зазначено, що така правова позиція Великої Палати Верховного Суду полягає у тому, що відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. І такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК.
44.Таким чином, у цій справі оскільки Позивач пред`явив до позичальника усну вимогу згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, прийняв часткове виконання, то право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за позикою припинилися. Позивач мав право на стягнення з Відповідачів тільки сум, передбачених положенням частини другої статті 625 ЦК України. Водночас, з такими вимогами Позивач не звертався.
45.Крім того, суд звертає увагу, що позивач ставить питання про стягнення з Відповідачів сумарно 11 200 доларів відсотків, що більш ніж у 2 рази перевищує розмір позики. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
46.Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає передбаченим у частині третій статті 509, частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
47.Тому, Позивач має право на стягнення з Відповідачів заборгованості в розмірі 4000 доларів США із розрахунку 16 місяців по 250 доларів США. Відповідно, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.
48.Разом з цим, матеріалами справи не доведено наявності боргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перед ОСОБА_4 , оскільки як вбачається з розписки від 21.06.2021 кошти були запозичені у ОСОБА_1 . 
VІ.Судові витрати
49.Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача в разі задоволення позову.
50.Позивачем при подачі позовної заяви було надано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 4711,88 грн.
51.Оскільки судом задоволено 4000 *100% /11200 = 35,71 % позовних вимог, то з Відповідачів на користь Позивача слід стягнути 1682,61 грн. судового збору, що пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
52.Керуючись статтями 526, 533, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, статтями 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
53.Позовні вимоги задовольнити частково.
54.Стягнути солідарно з  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 4000 доларів США згідно розписки від 21.06.2021.
55.Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1682,61 грн.
56.Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів.
57.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
58.Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
59.Позивач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
60.Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 .
61.Відповідач ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя Південного міського суду
Одеської області І. О. Москаленко