Справа № 711/4017/26
Номер провадження 3/711/1042/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року м.Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Комплєктової Т.О., 
за участю: секретаря Тищенко А.А., 
захисника Ганги Д. Г.,
розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (протокол серії ЕПР1 № 640229), про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця, ІПН в матеріалах справи відсутній,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
14.04.2026 о 01 год. 14 хв., ОСОБА_1 , керував автомобілем «OPEL VECTRA», д.н.з. НОМЕР_1 , по просп. Хіміків, № 74, в м. Черкаси, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», прилад №ARHJ-0275, результат тесту № 1169 – 0,95 проміле, від керування ТЗ відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. 
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду письмові пояснення про те, що у зв`язку з проходженням військової служби не мав можливості особисто бути присутнім. Він пояснив, що 13 квітня 2026 року перебував на пункті постійної дислокації за місцем служби в АДРЕСА_1 . Близько 20:00 особовий склад було повідомлено про високу ймовірність ворожого комбінованого обстрілу вночі, у тому числі по місцю розташування частини, та отримав вказівку слідувати подальшим інструкціям і бути уважними. Близько 24:00, коли він уже готувався відпочивати, командуванням було віддано наказ терміново покинути ППД усім особовим складом та розквартируватися по місту з особистими речами, щоб уникнути жертв серед військовослужбовців у разі обстрілу. Також було наказано забрати особистий транспорт, який перебував біля ППД, оскільки командування не несе відповідальності за його можливе пошкодження. Виконуючи наказ, він разом із побратимом зібрав речі та близько 01:00 14.04.2026 виїхав на власному автомобілі шукати місце для ночівлі. Побратим не мав посвідчення водія та не вмів керувати механічною коробкою передач, тому за кермо сів він. Часу на пошук іншого водія не було, оскільки необхідно було терміново залишити територію частини та вивезти автомобіль. Недалеко від ППД на проспекті Хіміків автомобіль було зупинено працівниками поліції. Вони не повідомили причину зупинки, але запитали, чи є вони військовими, та попросили документи. Він підтвердив, що проходить військову службу у АДРЕСА_1 та що залишив частину по сигналу тривоги, після чого надав документи. Поліцейські зазначили, що від нього відчувається запах алкоголю, і запропонували пройти огляд на Драгері, на що він погодився. Результат виявився позитивним, після чого було складено протокол за ст. 130 КУпАП. Лікарню йому не пропонували, ВСП на місце не викликали, усі дії виконувалися поліцією. Після цього йому наказали очікувати завершення оформлення та знайти особу, яка могла б забрати автомобіль або сісти за кермо. Оскільки на той час була вже перша година ночі, знайти таку особу не вдалося, і він разом із побратимом заночував у автомобілі. О 07:00 14.04.2026 вони повернулися до пункту служби. У зв`язку з чим, просить суд врахувати зазначені обставини, суворо не карати та не позбавляти права керування транспортними засобами, що є для нього важливим у зв`язку з військовою службою. На підтвердження своїх слів ОСОБА_1 долучив скріншот повідомлення з телефону, датованого 20:14, у якому зазначено, що за даними розвідки сьогодні вночі існує висока ймовірність нанесення ракетного або дронового удару по вулиці або району вул. Сурікова в м. Черкаси; конкретну ціль атаки не визначено.
Статтею 268 КУпАП не передбачена обов`язкова участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.
Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Ганга Д. Г., подав до суду клопотання, в яких просив закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутності складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що категорично не погоджується з інкримінованим ОСОБА_1 адміністративним правопорушенням, оскільки: первинна зупинка транспортного засобу була здійснена без належних правових підстав, що свідчить про незаконність подальших дій працівників поліції та, відповідно, відсутність у особи обов`язку виконувати вимоги, висунуті внаслідок такої безпідставної зупинки; поліцейський усупереч Інструкції та Порядку не пропонував і не направляв водія для проходження огляду на стан сп`яніння до найближчого медичного закладу. У справі відсутнє Направлення водія на огляд. Надаючи водієві на підпис Акт огляду на стан сп`яніння поліцейський свідомо не проінформував водія про те, що його підпис у Акті фактично означає його згоду із результатом огляду, натомість ввів водія в оману і повідомив, що це підпис за те, що він пройшов Драгері який видав результат 0,95 проміле, що не є тотожним визнанню водієм результатів такого огляду. Протокол на водія було складено інспектором Олегом Овчаренком, який в дійсності не проводив процедуру огляду водія на стан сп`яніння і не оформляв результати такої процедури (цей інспектор взагалі не мав будь-якого відношення до процедури огляду, адже огляд та усю процедуру проводив інспектор Шепель І.О.). Поліцією було проігноровано спеціальний статус ОСОБА_1 як військовослужбовця та як наслідок не було дотримано окремого порядок огляду військовослужбовців, визначеного ст. 266-1 КУпАП. Водій як військовослужбовець ЗСУ керував ТЗ у стані крайньої необхідності, адже маючи інформацію про можливий нічний обстріл з боку рф по місцю їх розташування - намагався зберегти своє життя, життя свого побратима та зберегти власний автомобіль, який потрібно було терміново вивезти з ППД. Таким чином, враховуючи вищевикладене вважає, що провадження у справі необхідно закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а також з підстав визначених п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Крім того, у клопотанні від 01.06.2026 захисник Ганга Д.Г. просив суд при вирішенні питання про вид та міру адміністративного стягнення врахувати принцип індивідуалізації відповідальності, особу правопорушника та обставини, що характеризують його службу. На обґрунтування клопотання захисник зазначав, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_2 та бере безпосередню участь у виконанні завдань із забезпечення національної безпеки і оборони України, відсічі та стримування збройної агресії. За характером службових обов`язків він тривалий час перебуває в районах ведення бойових дій та прифронтових населених пунктах, а його діяльність пов`язана з необхідністю постійного переміщення між місцями дислокації, бойовими позиціями та районами виконання завдань. У зв`язку з цим право керування транспортними засобами має для нього важливе значення та є необхідним для належного виконання службових обов`язків. Захисник вказував, що позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами може істотно ускладнити проходження ним військової служби, оперативне пересування в умовах воєнного стану та виконання покладених на нього завдань із захисту держави. З огляду на це сторона захисту вважала, що застосування такого виду стягнення не відповідатиме принципам індивідуалізації та пропорційності відповідальності. Посилаючись на наведені обставини, захисник просив суд при призначенні стягнення врахувати військовий статус ОСОБА_1 , характер його служби та значення права керування транспортними засобами для виконання ним службових обов`язків, а також не застосовувати додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, вважаючи, що накладення штрафу буде достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення. Також звертав увагу суду на можливість застосування принципу індивідуалізації відповідальності при вирішенні питання про вид адміністративного стягнення.
Дослідивши письмові матеріали справи суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Так, порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року. 
З рапорту працівника поліції О. Овчаренка встановлено, що під час несення служби у складі екіпажу «Агат 103» спільно зі старшим лейтенантом поліції Шепелем І.О. було виявлено автомобіль «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався під час дії комендантської години. Після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. На пропозицію працівників поліції ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Drager Alcotest 6820. За результатами огляду встановлено 0,95 ‰ алкоголю, з результатом водій погодився. За вказаним фактом працівниками поліції складено адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП, водія відсторонено від керування транспортним засобом. Подія фіксувалась на нагрудні боді камери №472495, 472427.
Результат огляду на стан сп`яніння  ОСОБА_1 підтверджується чеком «Drager-Alcotest 6820», прилад ARHJ-0275, тест №1169, результат якого складає 0,95 проміле.
З самого акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що  ОСОБА_1 , у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів), був проведений огляд на стан сп`яніння за допомогою «Drager-Alcotest 6820», результат якого позитивний – 0,95 проміле, з результатом якого водій погодився. 
З відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що 14.04.2026 працівниками поліції було виявлено автомобіль «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався під час дії комендантської години. Після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. У зв`язку з чим, водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, на що ОСОБА_1 погодився та повідомив, що перед тим як сісти за кермо випив «150 грам». (диск, кліп 0, 472427, 01:18:14). За результатами огляду встановлено стан сп`яніння 0,95 проміле, з результатом водій погодився. (диск, кліп 0, 472427, 01:18:36).
Крім того, інспектором було виконано вимоги Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1359 п. 1 розділу 9, та відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.
Посилання сторони захисту, що первинна зупинка транспортного засобу була здійснена без належних правових підстав, що свідчить про незаконність подальших дій працівників поліції та, відповідно, відсутність у особи обов`язку виконувати вимоги, висунуті внаслідок такої безпідставної зупинки, суд зазначає наступне.
Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 640229, ОСОБА_1 , 14.04.2026 о 01 год. 14 хв., керував автомобілем «OPEL VECTRA», д.н.з. ( НОМЕР_1 , під час дії комендантської години.
Указом Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" від 2402.2022 року було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово був продовжений та діє на даний час.
Відповідно до Наказу начальника Черкаської обласної військової адміністрації на території Черкаської області запроваджено комендантську годину з 00:00 до 04:00, із забороною перебування людей у зазначені години на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень.
Визначення терміну комендантська година міститься у пункті 5 частини першої статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", а саме - це заборона перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень.
Правове регулювання впровадження комендантської години регламентується наступними нормативно-правовими актами: Закон України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 року, Постанова Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573 «Питання запровадження та здійснення деяких заходів правового режиму воєнного стану» (далі - Постанова №573), Постанова Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 р. №1455 «Про затвердження порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан» (далі - Постанова №1455).
На території, де запроваджено комендантську годину, забороняється у визначений період доби: перебування на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток; пересування на транспортних засобах.
Відповідно до Постанови №1455 патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право: затримувати і доставляти в органи або підрозділи Національної поліції осіб, які вчинили або вчиняють правопорушення; перевіряти в осіб документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а для іноземців та осіб без громадянства - додатково документи, що підтверджують законність перебування на території України, а також перепустки; у разі відсутності документів - затримувати відповідних осіб, а також за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться; вилучати в осіб предмети, які є знаряддям, засобом або предметом правопорушення; тимчасово обмежувати або забороняти перебування та пересування на вулицях та дорогах, окремих ділянках місцевості та в інших громадських місцях; виводити осіб з окремих ділянок місцевості та об`єктів, евакуйовувати транспортні засоби; входити/проникати на територію та у приміщення, що належать особам, під час припинення кримінального правопорушення та в разі переслідування осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, якщо зволікання може створити реальну загрозу життю чи здоров`ю осіб; використовувати із службовою метою засоби зв`язку і транспортні засоби, що належать особам (за їх згодою), підприємствам, установам і організаціям для запобігання вчиненню кримінального правопорушення, переслідування та затримання осіб, або для доставки до лікувальних закладів осіб, які потребують медичної допомоги; застосовувати, відповідно до законодавства, заходи фізичного впливу, зброю і спеціальні засоби.
Підсумовуючи вищенаведене суддя зазначає, що в умовах воєнного стану на територіях, де введено комендантську годину, потрібно неухильно дотримуватися встановлених обмежень та заборон.Якщо транспортний засіб рухається під час дії комендантської години, поліцейський має право зупинити його для перевірки документів та з`ясування підстав перебування особи на вулиці в цей час.
Тому, доводи захисника про те, що зупинка транспортного засобу була здійснена без належних правових підстав, не заслуговують на увагу суду.
Крім того,доводи захисника щодо непроведення огляду в закладі охорони здоров`я та відсутності відповідного направлення є безпідставними. На відео з боді-камер зафіксовано, що водій підтвердив факт вживання алкогольних напоїв перед керуванням транспортним засобом (диск, кліп 0, 472427, 01:18:14), пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» та погодився з його результатом (диск, кліп 0, 472427, 01:18:36). Після цього йому було роз`яснено, що відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. За таких обставин підстав для направлення водія на огляд у закладі охорони здоров`я не виникло, оскільки він підтвердив вживання алкогольних напоїв перед керуванням та погодився з результатами огляду на місці.
Доводи захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений інспектором Овчаренком О.В., який безпосередньо не проводив огляд водія на стан сп`яніння, суд вважає безпідставними. Чинним законодавством не передбачено обов`язку складення протоколу виключно тим працівником поліції, який проводив огляд на стан сп`яніння. Вирішальним є те, що огляд був проведений уповноваженим працівником поліції, його результати належним чином зафіксовані в акті огляду та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення. Отже, складання протоколу іншим працівником поліції саме по собі не свідчить про порушення процедури оформлення адміністративного правопорушення та не впливає на допустимість зібраних доказів.
Щодо доводів захисника про те, що огляд на стан сп`яніння повинен був проведений ОСОБА_1 уповноваженою особою ВСП ЗСУ, оскільки він являється військовослужбовцем, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 266-1 КУпАП, огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів. 
Тобто, хоча ОСОБА_1 під час зупинки та встановлення його особи працівникам поліції повідомив, що він військовослужбовець, але не надав доказів того, що саме зараз він виконує обов`язки військової служби, тому суд вважає, що працівниками полії правомірно був проведений огляд ОСОБА_1 на визначення стану сп`яніння.
Вчинене ОСОБА_1 передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення віднесено до категорії правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Відтак, в рамках справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 положення, якими регламентовано адміністративну відповідальність, застосовуються до нього на загальних підставах.
Суддя вважає за необхідне зазначити, що дія положень ст.266 КУпАП за колом осіб поширюється на всіх водіїв транспортних засобів, незалежно від їх роду діяльності та без урахування наявності/відсутності факту проходження військової служби. Базовим критерієм для розмежування застосування вимог ст.266 та 266-1 КУпАП під час процедури проходження огляду на стан сп`яніння або відмови від його проходження у даному випадку є керування транспортним засобом, тобто виконання особою функції водія, а не обов`язків військової служби, на що помилково посилається захисник.
Відтак, з урахуванням вищевикладеного у сукупності, суддя вважає, що застосування працівниками поліції положень ст.266 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 під час оформлення матеріалів в рамках даної справи про адміністративне правопорушення ґрунтується на вимогах закону.
Суд критично оцінює письмове пояснення ОСОБА_1 щодо причин виїзду з ППД, оскільки в наданому ним повідомленні, датованому 20:14, зазначено про високу ймовірність нанесення ракетного або дронового удару, тоді як автомобіль зупинено працівниками поліції приблизно о 01:14, що викликає сумнів у прямому зв`язку між отриманим повідомленням та необхідністю негайного виїзду.
Крім того вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується: актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки; довідкою інспектора відділу АП УПП в Черкаській області майора поліції А. Яковлева від 14.04.2026, згідно якої ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на протязі календарного року не притягувався; витягом з бази ІПНП про наявність у ОСОБА_1 чинного водійського посвідчення; рапортом працівника поліції від 14.04.2026; відеозаписами з боді-камер працівників поліції № 472495, № 472427.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з матеріалами справи.
Підстав для задоволення заявлених захисником клопотань судом не встановлено. 
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність  ОСОБА_1 суддя не вбачає.
При цьому, суддя враховує, що згідно облікових даних Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції  ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, протягом календарного року, не притягувався.
Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, яке передбачене санкцією зазначеної статті КУпАП, є основним стягненням, а не додатковим.
У цьому разі, загальні засади призначення адміністративного стягнення (ст. 33 КУпАП) не наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення - у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. Тобто у цій справі ця функція за своєю правовою природою не є дискреційною, оскільки не потребує врахування та оцінки характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, навіть виконання ним обов`язків військової служби із забезпеченням оборони України, захистом її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
При цьому, суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.
Накладення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, вимогам ст. 33 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.
Враховуючи той факт, що правопорушник  ОСОБА_1 , будучи особою, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим грубо порушив правила дорожнього руху України, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами, так як застосування до нього цього стягнення буде достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, із позбавленням права керування транспортними засобами, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 280,283,284 КУпАП,-
ПОСТАНОВИВ:
Визнати  ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Відповідно до положень ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Положення ч. 2 ст. 308 КУпАП передбачають, що у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців з моменту її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:	  	Т.  О.  Комплєктова