Справа № 347/760/26
Провадження № 2/347/698/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2026 року м. Косів
Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої – судді   Кіцули Ю.С.,
секретаря    Сумарука І.П.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Косівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини
в с т а н о в и в :
Стислий виклад позицій позивача, та заперечень відповідача.
Представник ОСОБА_1 – адвокат Данилюк Н.І. звернулася в суд із позовом до Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування вимог стверджувала те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .
Ще за життя ОСОБА_2 заповіла частину свого майна, а саме: земельні ділянки площею 0,1651 га та 0,1325 га, ОСОБА_1 .
Оскільки, ОСОБА_1 с спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , для оформлення спадкового майна він звернувся до приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу Тонюк М.М.
Згідно роз`яснення нотаріуса від 11 березня 2026 року № 229/02-14, йому було надано інформацію, що для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_2 у зв`язку з тим що ОСОБА_1 не надав відомостей чи документів, які б свідчили про прийняття ним спадщини в установленому законом порядку, рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Адвокат Данилюк Н.І. стверджує, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини стала тривала хвороба спадкоємця, яка існувала ще до смерті спадкодавця, після смерті ОСОБА_2 стан здоров`я ОСОБА_1 погіршувався, а після відкриття спадщини спадкоємець часто перебував на стаціонарному лікуванні, що унеможливлювало вчасне звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 
ОСОБА_1 є особою з інвалідністю першої групи, підгрупи Б. На даний час позивач майже не нічого не бачить, що ускладнює його здатність до самообслуговування та вирішення питань з оформленням документів.
Отже, причиною пропуску строку для прийняття спадщини є наявність у спадкоємця хвороби, значних проблем зі здоров`ям, які розпочалися ще до смерті спадкодавця. Саме внаслідок наявності захворювання, позивач не звернувся вчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
У зв`язку з вище наведеним, представник позивача просила визначити ОСОБА_1 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_2 , строком на три місяці.
Відповідач – Косівська міська рада Косівського району Івано-Франківської області не скористалась правом на подання відзиву, проте від представника надійшло клопотання про визнання позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі (а.с.25).
Заяви, та клопотання учасників справи.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак адвокат Данилюк Н.І. подала заяву в якій просила проводити розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 26).
Відповідач Косівська міська рада Косівського району Івано-Франківської області у клопотанні просила проводити розгляд справи без участі їхнього представника (а.с.25).
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 27.03.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання. 
Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України,за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України судом проведено розгляд справи у відсутності сторін.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України у вигляді айді картки, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Вербовець Косівського району Івано-Франківської області (а.с.6) та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).
Відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 27.06.2025 року, ОСОБА_1 встановлено групу інвалідності першу (І), підгрупи Б (а.с.8-11).
Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).
Довідкою № 30/04-08/2 від 03.03.2026 року, виданою Вербовецьким старостинським округом встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 на день смерті проживала та була зареєстрована одна в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).
Згідно копії заповіту № 26-2 від 04.10.2023, посвідченого у Вербовецькому старостинському окрузі, ОСОБА_2 заповіла частину свого майна, а саме: земельні ділянки площею 0,1651 га та 0, 1325 га, згідно державного акта серії І-ІФ № 017489, ОСОБА_1 (а.с.15).
Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру № 74363963, заповіт від імені ОСОБА_2 зареєстрований у реєстрі за № 74409383 (а.с.15, на звороті).
Як вбачається з копії державного акту серії І-ІФ № 017489, ОСОБА_2 на праві власності належать земельні ділянки площею 0,1651 га, 0, 1325 га та 0,1066 га в с. Вербовець Косівського району Івано-Франківської області (а.с.16, на звороті).
Згідно виписки з історії хвороби № 3383 від 09.05.2025, встановлено, що в ОСОБА_1 наявне захворювання «глаукома вторинна внаслідок інших хвороб ока, інші форми відшарування сітківки, опероване відшарування сітківки, наявність інтраокулярних лінз, артифакія правого ока, дегенеративна міопія обох очей». Перебування па стаціонарному лікуванні в КНП«Косівська ЦРЛ» Косівської міської ради тривало з 28.04.2025 по 09.05.2025 року (а.с.17).
Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста від 13.06.2025 року ОСОБА_1 втановлено діагноз - сліпота правого ока, знижений зір лівого ока (а.с.18).
Згідно роз`яснення нотаріуса від 11 березня 2026 року № 229/02-14, для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_2 у зв`язку з тим що ОСОБА_3 не надав відомостей чи документів, які б свідчили про прийняття ним спадщини в установленому законом порядку, рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.12).
Зміст спірних правовідносин.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування і неможливістю реалізації цього права через пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси.
Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право.
Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). 
Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. 
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. 
При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.
Крім того, відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.
Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.
Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.
Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.
Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що спадкодавець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За життя ОСОБА_2 склала заповіт, згідно якого частину свого майна, а саме: земельні ділянки площею 0,1651 га та 0,1325 га, заповіла позивачу - ОСОБА_1 .
Позивач не прийняв спадщину у встановлений законодавством строк посилаючись на значні проблеми зі здоров`ям, які розпочалися ще до смерті спадкодавця. ОСОБА_1 часто перебував на стаціонарному лікуванні, про що свідчить виписка з медичної карти стаціонарного хворого та консультативний висновок спеціаліста, а 24.05.2025 року позивачу встановлено групу інвалідності першу (І), підгрупи Б.
Оцінюючи причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд зауважує, що перебування на лікуванні позивача, наявність значних проблем зі здоров`ям, є поважними причинами пропуску строку на прийняття спадщини та не звернення до нотаріуса з відповідною заявою.
Таким чином, перевіривши доводи позовної заяви, суд доходить висновку, про поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. А відтак позов підлягає до задоволення, з наданням додаткового строку для прийняття спадщини.
Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. 
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. 15, 1216-1218, 1220, 1268-1270, 1272 ЦК України, суд
у х в а л и в :
Позов ОСОБА_1 до Косівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини — задовольнити. 
Визначити  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 , (   АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_2 , терміном в три місяці, з моменту набрання рішенням законної сили.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 30 квітня 2026 року.

Суддя          Ю. С. Кіцула