Великоолександрівський районний суд Херсонської області 

Справа № 650/495/26
провадження № 1-кп/650/373/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2026 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області, 
у складі головуючого – судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в ході підготовчого розгляду в залі суду селища Велика Олександрівка угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025231090002686 від 05.12.2025 року відносно:
ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, українця, громадянина України, має повну загальну середню освіту, одруженого, має неповнолітню дитину, офіційно працюючий ФОП « ОСОБА_4 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , в один із днів осені 2022 року, більш точну дату та час встановити не виявилось можливим, повернувшись до місця свого проживання після деокупації населеного пункту військовими ЗСУ, знаходячись на території подвір`я належного йому домоволодіння по АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на незаконне поводження з бойовими припасами, вибуховими речовинами та на порушення правового режиму поводження зі зброєю, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічним за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, шляхом привласнення знайденого придбав:
2 предмети, які згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/104-25/37757-ВТХ від 10.10.2025 являються конструктивно оформленими зарядами вибухової речовини, а саме двома спорядженими корпусами ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових речовин та придатні для здійснення вибуху при наявності засобу підриву (ініціювання), які переніс до приміщення господарчої споруди розташованої по АДРЕСА_1 ;
3 предмети, які згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/104-25/37757-ВТХ від 10.10.2025 являються конструктивно оформленими зарядами вибухової речовини, а саме трьома спорядженими корпусами осколкової наступальної ручної гранати типу РГН, промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових речовин та придатні для здійснення вибуху при наявності засобу підриву (ініціювання), які переніс до приміщення господарчої споруди розташованої по АДРЕСА_1 ;;
1 предмет, який згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/104-25/37757-ВТХ від 10.10.2025 являється конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху при наявності засобу підриву (ініціювання) який переніс до приміщення господарчої споруди розташованої по АДРЕСА_1 ;
6 предметів, які згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/104-25/37758-ВТХ від 08.10.2025 є шістьма промислово виготовленими елементами динамічного захисту «Контакт-1» ( Індекс ГРАУ – 4С20 ), які до категорії вибухових пристроїв ( бойових припасів ) не належать, є конструктивно оформленими зарядами вибухової речовини і належать до категорії вибухових речовин, які переніс до приміщення господарчої споруди розташованої по АДРЕСА_1 та біля даної споруди;
тверду сипучу речовину, що складається з частинок циліндричної форми коричневого кольору, загальною масою 6776,6 г., яка згідно висновку експерта за експертною спеціальністю 5.1 «Дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу» № КСЕ-19/104-25/37743-ФХВР є вибуховою речовиною нітроцелюлозним порохом яку переніс до приміщення господарчої споруди розташованої по АДРЕСА_1 та частину поклав біля складського приміщення, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_1 ;
324 предмети схожі на патрони, які згідно висновку судової балістичної експертизи №СЕ-19/104-25/37681-БЛ від 25.09.2025 є боєприпасами – 7,62-мм гвинтівковими патронами центрального бою до бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62 мм – гвинтівки та карабіни системи Мосіна, гвинтівки СВД, СВТ, кулемети ПК, ПКТ та ін., виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби, які переніс до складського приміщення розташованого по АДРЕСА_1 ;
27 предметів схожих на патрони, які згідно висновку судової балістичної експертизи №СЕ-19/104-25/37687-БЛ від 25.09.2025 є боєприпасами – 5,45-мм проміжними патронами центрального бою зразка 1974 року до бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм (автоматична вогнепальна зброя системи Калашнікова), виготовлені промисловим способом і є придатними до стрільби, які переніс до приміщення господарчої споруди розташованої по АДРЕСА_1 ;
24 предмета схожих на патрони, які згідно висновку судової балістичної експертизи №СЕ-19/104-25/37685-БЛ від 25.09.2025 є боєприпасами – 7,62-мм гвинтівковими патронами зразка 1908 року, призначеними до стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї: гвинтівок зразку 1891/30 рр., самозарядних гвинтівок зразка 1940 року «СВТ», «СВД», карабінів зразку 1938 та 1944 рр., кулеметів «ДП», «ПК», «ПКМ», виготовлені промисловим способом і є придатними до стрільби, які переніс до приміщення господарчої споруди розташованої по АДРЕСА_1 ;
2 предмети схожі на патрони, які згідно висновку судової експертизи зброї №СЕ-19/104-25/37682-БЛ від 26.09.2025 є боєприпасами – 7,62-мм пістолетними патронами центрального бою до бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62 мм ( пістолети Токарева – «ТТ», пістолети-кулемети Дегтярьова, ОСОБА_5 , Судаєва – «ППД», «ППШ», «ППС» ), виготовлені промисловим способом і є придатними для стрільби, які переніс до приміщення господарчої споруди розташованої по АДРЕСА_1 ;
357 предметів схожих на патрони, які згідно висновку судової експертизи зброї №СЕ-19/104-25/37684-БЛ від 26.09.2025 є боєприпасами – 5,45-мм проміжними патронами зразка 1974 року до бойової нарізної автоматичної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм ( автоматів «АК-74», ручних кулеметів «РПК-74» та їх модифікації ), виготовлені промисловим способом і є придатними для стрільби, які переніс до приміщення господарчої споруди розташованої по АДРЕСА_1 , де зберігав без передбаченого законом дозволу, доки вони не були виявлені та вилучені працівниками поліції в ході проведення санкціонованих обшуків у період часу з 12:04 години по 16:18 години 20.09.2025 року.
Таким чином дії обвинуваченогоОСОБА_4 судом кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України – як зберігання, придбання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
23 березня 2026 року між прокурором Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості у вказаному кримінальному проваджені.
Відповідно до змісту угоди між прокурором та обвинуваченим досягнуто домовленість про те, що обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, щиро розкаявся та активно сприяв його розкриттю, зокрема надав покази щодо вчинення ним кримінального правопорушення.
ОСОБА_4 , зобов`язався співпрацювати з правоохоронними органами у викритті кримінальних правопорушень, а саме повідомляти до Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області про відомі йому факти вчинення іншими особами кримінальних правопорушень проти громадської безпеки, зокрема про незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами.
Сторони узгодили покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки, із застосуванням статі 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком, із покладенням обов`язків, передбачених пунктами першим та другим частини першої статті 76 КК України.
Обвинувачений також підтвердив свою обізнаність щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених статтею 473 КПК України та наслідків її невиконання, передбачених статтею 476 КПК України.
Прокурор у судовому засіданні просив затвердити вказану угоду, оскільки сторони дійшли згоди щодо винуватості обвинуваченого, а угода відповідає вимогам КПК України. 
Обвинувачений у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та пояснив, що таку угоду ним укладено добровільно, він цілком розуміє своє право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання. Свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення він визнає беззастережно та розуміє, що до нього також будуть застосовані інші заходи у разі затвердження угоди. 
Захисник у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості вказавши, що обвинувачений добровільно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та йому було роз`яснено про наслідки її затвердження, про права, які він не зможе реалізувати в такому випадку, вид покарання та порядок його відбування. 
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до пункту другого частини першої статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з частиною п`ятою статті 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно з пунктами 1, 3 частини четвертої статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією); особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В даному випадку, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, є тяжким злочином.
Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Це вбачається із пояснень учасників, змісту угоди, обставин її укладення, матеріалів справи на підставі яких було складено обвинувальний акт.
Згідно з ч. 4 ст. 474 КПК України судом з`ясовано в обвинуваченого, що він цілком розуміє, що: має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Також судом перевірено угоду на предмет її відповідності вимогам КПК України та встановлено, що: умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України; правова кваліфікація дій обвинуваченого є правильною; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним та сторони примирилися; взяті обвинуваченим на себе зобов`язання можуть бути виконані; наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Крім того, обвинуваченому роз`яснено порядок виконання обраного сторонами покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, яка обтяжують покарання обвинуваченому суд визнає вчинення злочину в умовах воєнного стану.
Також з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 на обліках лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до адміністративної або кримінальної відповідальності не притягувався, проживає разом з дружиною та двома дітьми, одна з яких є неповнолітньою, не перебуває на обліку органів пробації.
Таким чином, зважаючи на те, що між прокурором та обвинуваченим укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог кримінального законодавства, останню, з урахуванням беззастережного визнання обвинуваченим свої вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та узгодження покарання, яке відповідає санкції визначеній інкримінованим правопорушенням, слід затвердити, як таку, що відповідає інтересам суспільства та містить умови для реального впливу на подальшу поведінку обвинуваченого з метою його виправлення.
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.
Згідно з вимогами ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Відповідно до ч. 10 ст. 100 КПК України, застосування спеціальної конфіскації здійснюється тільки після доведення в судовому порядку стороною обвинувачення, що власник (законний володілець) грошей, цінностей та іншого майна знав про їх незаконне походження та/або використання.
Згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.
Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду (ч. 2 ст. 96-1 КК України).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно є предметом вчинення кримінального правопорушення.
За таких обставин, слід застосувати спеціальну конфіскацію до предметів кримінального правопорушення, серед яких: 377 патронів калібру 7,62?54 мм; 484 патронів калібру 5,45?39 мм; 3 патрони калібру 7,62?25 мм.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Оскільки у кримінальному провадженні ухвалено судове рішення, а саме вирок, суд на підставі вимог ч. 4 ст. 174 КПК України скасовує арешт майна накладений ухвалою слідчого судді від 22 вересня 2025 року.
Питання про долю інших речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Відповідно до частини другої статті 124 КПК України процесуальні витрати слід відшкодувати шляхом стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджених витрат на залучення експертів.
На підставі викладеного, керуючись статтями 314, 370, 373, 374, 474, 475 КПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області, 

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23 березня 2026 року укладену між прокурором Бериславської окружної прокуратури Херсонської області  ОСОБА_3  та обвинуваченим  ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 12025231090002686 від 05 грудня 2025 року.
Визнати  ОСОБА_4  винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_4  від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на  ОСОБА_4  такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з  ОСОБА_4  на користь держави судові витрати на проведення судових експертиз в сумі 25 404,90 грн.
Скасувати арешт на майно, а саме: на 377 предметів, зовні схожих на патрони калібру 7,62?54 мм; 484 предмети, зовні схожі на патрони калібру 5,45?39 мм; 3 предмети, зовні схожі на патрони калібру 7,62?25 мм; 6 предметів, зовні схожих на пластини динамічного захисту 4С20; речовину, зовні схожу на вибухову речовину – гранульований порох (суміш порохів) загальною вагою близько 6,4 кг; 2 предмети, зовні схожі на корпуси ручних гранат «Ф-1»; 1 предмет, зовні схожий на корпус ручної гранати «РГД-5»; 3 предмети, зовні схожі на корпуси ручних гранат «РГН», накладений ухвалою слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 22.09.2025 року. 
На підставі статті 100 КК України, передати до Міністерства оборони України речові докази: 377 патронів калібру 7,62?54 мм; 484 патронів калібру 5,45?39 мм; 3 патрони калібру 7,62?25 мм., для використання.
Речові докази: 1 куля; 16 гільз – знищити.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. 

Суддя  ОСОБА_7