Справа № 524/4519/26
Провадження №2-о/524/169/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.05.2026 року 
Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі:
головуючого судді Ковальчук Т. М., 
за участю секретаря судового засідання Воблікової І. О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, 
УСТАНОВИВ:
У квітні 2026 року ОСОБА_2 (далі – заявник, ОСОБА_1 ) звернулася до суду із зазначеною заявою, у якій просила встановити факт належності їй правовстановлюючого документа – договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Бухаровою С. К. 06 грудня 1996 року, зареєстрований в реєстрі № 1-2016.
Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що у договорі купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 було допущено технічну помилку у написанні прізвища заявниці « ОСОБА_3 ». Заявниця звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою про вчинення реєстраційної дії, а саме про здійснення реєстрації права власності на вищевказану квартиру, однак державний реєстратор відмовив у проведенні реєстраційної дії у зв`язку з розбіжністю у написанні прізвища заявниці у паспорті громадянина України та договорі купівлі-продажу. Внаслідок вказаної помилки заявник позбавлена можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, у зв`язку з чим змушена звернутися до суду з відповідною заявою. 
Ухвалою від 22 квітня 2026 року суд прийняв заяву до розгляду, відкрив провадження та призначив судове засідання для розгляду справи. 
Заявник у судове засідання не з`явилися, звернулася до суду з клопотаннями, у якому заяву підтримала у повному обсязі та просила проводити судовий розгляд справи без її участі. 
Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Суд установив, що відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 06 грудня 1996 року державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Бухаровою С. К. ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_2 . Договір купівлі-продажу зареєстрований а реєстрі № 1-2016 (а. с. 7).
Відповідно до довідки № 61/5523 від 05 листопада 2025 року, виданої КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області», ОСОБА_1 за даними архівного обліку станом на 28 грудня 2012 року в КП «КМБТІ» зареєстровано нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , власник – ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою кременчуцькою держнотконторою за р. № 1-2016 від 06 грудня 1996 року (а. с. 11).
Зі змісту рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 82773163 від 08 січня 2026 року, прийнятого державним реєстратором прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Поркіною Л. О., вбачається, що заявником пред`явлено паспорт громадянина України, у якому прізвище зазначене « ОСОБА_3 ». Водночас у договорі купівлі-продажу № 1-2016 від 06 грудня 1996 року власницею квартири зазначена « ОСОБА_2 » Дані розбіжності не дають можливості встановити належність ОСОБА_1 правовстановлюючого документа, а саме договору купівлі-продажу (а. с. 12).
За змістом статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. 
Згідно зі статтею першою Протоколу 1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожна людина має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Як убачається зі змісту частин першої, другої статті 315 ЦПК України суд розглядає, зокрема, справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, а також інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зокрема, зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.
За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. 
На думку суду, надані заявником документи свідчать про розбіжність у зазначенні імені заявника у паспорті громадянина України та правовстановлюючих документах, виданих на його ім`я. Таким чином, оскільки встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, а встановити цей факт в позасудовому порядку неможливо, тому суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.
Керуючись статтями 247, 263-265, 293, 315, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Задовольнити заяву ОСОБА_1 .
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . РНОКПП НОМЕР_1 , правовстановлюючого документа – договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Бухаровою С. К. 06 грудня 1996 року, зареєстрований в реєстрі № 1-2016.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Т. М. Ковальчук