ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/26789/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),
суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Південно-Східної митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року (суддя Боженко Н.В.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ФЛАГМАН» до Південно-Східної митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:
ТОВ «УКРАЇНСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ФЛАГМАН» звернулося з позовом до Південно-Східної митниці про визнання протиправним та скасування рішення.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року позов задоволено.
Суд вирішив визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товару від 20.05.2025 року №UA110130/2025/000161/1.
Стягнути з Південно-Східної митниці (49038, м. Дніпро, вул. Ольги княгині, буд. 22, код ЄДРПОУ ВП: 43971371) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ФЛАГМАН» (52001, Дніпропетровська область, м. Підгородне, вул. Джерельна, буд. 7, код ЄДРПОУ: 37542705) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).
Стягнути з Південно-Східної митниці (49038, м. Дніпро, вул. Ольги княгині, буд. 22, код ЄДРПОУ ВП: 43971371) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ФЛАГМАН» (52001, Дніпропетровська область, м. Підгородне, вул. Джерельна, буд. 7, код ЄДРПОУ: 37542705) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 гривень (п`ять тисяч гривень 00 копійок).
Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Судом зроблено необґрунтований висновок про те, що викладені відповідачем у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів є помилковими, оскільки їх не можна віднести до таких, які можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракт), адже вказані обставини не впливають на формування митної вартості товару, не вказують на наявність розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості.
Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про протиправність запиту додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, оскільки надані до митного контролю документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Також зазначено, що витрати на професійну правничу допомогу є не підтвердженими та не співмірними.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, 15 вересня 2023 року позивач як покупець та JIANGXI YONGGUAN TECHNOLOGY DEVELOPMENT CO. LTD (КИТАЙСЬКА НАРОДНА РЕСПУБЛІКА) (далі – Продавець, а спільно - Сторони) як продавець уклали Контракт, яким узгоджено постачання покупцю товару в асортименті згідно проформ-інвойсів.
10 лютого 2025 року продавець виставив позивачу Проформа-інвойс №YWJX25-02100002 до Контракту на суму 33750,00 доларів США.
Платіжною інструкцією в іноземній валюті від 11.03.2025 року №MT103 (MUR172) позивач сплатив продавцю 6750,00 доларів США з посиланням на Контракт та Проформа-інвойс.
22 березня 2025 року продавець виставив позивачу інвойс на суму 33942,19 доларів США.
20 травня 2025 року позивачем подано до митного оформлення подано митну декларацію № 25UA110130010101U9 з поставки відповідної партії товару.
Разом з митною декларацією позивачем відповідачу подано:
- сертифікат якості від 20.02.2025 року №ZX25021001;
- сертифікат якості від 21.02.2025 року №ZX25021002;
- сертифікат якості від 21.02.2025 року №ZX25021003;
- сертифікат якості від 22.02.2025 року №ZX25021004;
- сертифікат якості від 23.02.2025 року №ZX25021005;
- Пакувальний лист від 22.03.2025 року б/н;
- Комосамент від 27.03.2025 року;
- Проформа-інвойс від 10.02.2025 року №YWJX25-02100002;
- Інвойс від 22.03.2025 року №YWJX25-02100002;
- Автотранспортна накладна від 19.05.2025 року №7063;
- Декларацiя про походження товару від 22.03.2025 року №YWJX25-02100002;
- Статус особи, яка подає митну декларацію 2;
- Банківський платіжний документ, що стосується товару від 11.03.2025 року №172;
- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортноекспедиційні послуги від 16.05.2025 року №263;
- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 16.06.2025 року №1605;
- Прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 09.02.2025 року б/н;
- Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 09.11.2023 року №09112023;
- Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів від 15.09.2023 року №15092023;
- Доповнення до внутрішнього договору (контракту) від 19.04.2025 року №1;
- Доповнення до внутрішнього договору (контракту) від 20.03.2025 року №20/03/2025;
- Договір про надання послуг митного брокера від 01.09.2018 року №123;
- Договір (контракт) про перевезення від 01.08.2022 року №01/08-22;
- Договір (контракт) про перевезення від 01.01.2021 року №UA00230931;
- Договір (контракт) про перевезення від 01.01.2021 року б/н;
- Заява декларанта про незастосування обмежень щодо пропуску та випуску товарів, встановлених Законом України “Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання” (заява декларанта) від 20.05.2025 року;
- Копія митної декларації країни відправлення від 25.03.2025 року №310420250549828432.
Сторонами застосовано процедуру консультації, в ході якої додаткові документи не надавались (лист позивача від 20.05.2025 року №20/05).
20 травня 2025 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA110130/2025/000161/1 щодо митної декларації №25UA110130010101U9 та скориговано митну вартість товару в сторону збільшення.
Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність оскарженого рішення не було доведено.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується. 
Відповідно до ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
На виконання статті 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 Митного кодексу України. До таких документів належать: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган має право, серед іншого, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; застосовувати інші передбачені форми митного контролю.
Відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, митний орган може виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі, у разі невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 55 Митного кодексу України, якщо митний органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, він має право прийняти у письмовій формі рішення про коригування заявленої митної вартості товарів.
Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту встановлюються статтею 57 Митного кодексу України. До таких методів належать: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); та другорядні - за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до частин 1,4 статті 337 Митного кодексу України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом. При цьому, контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 320 Митного кодексу України, форми та обсяги контролю, обираються 1) посадовими особами митних органів на підставі результатів застосування системи управління ризиками; та/або 2) автоматизованою системою управління ризиками.
Відповідно до ч.2 ст. 55 Митного кодексу України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Щодо поданого до митного оформлення разом з МД проформи – інвойсу від 10.02.2025 № YWJX25-02100002 та інвойсу від 22.03.2025 № YWJX25- 02100002. 
Як встановив суд першої інстанції, позивач за конкретну партію товару вказав певну митну вартість, яка підтверджується інвойсом. В даній справі в наявності інвойс на суму 33942,19 грн, в подальшому ця сума вказана в митній декларації.
Суд вірно зазначив, що інвойс є розрахунково-платіжним документом, в якому виставляються суми до сплати покупцю, та в наданих до митного оформлення інвойсах міститься вся необхідна інформація для визначення митної вартості товару за ціною договору. Інвойс, засвідчений підписом та скріплений печаткою, є належним та допустимим засобом доказування митної вартості, якщо орган доходів та зборів не доведе, що такий інвойс отримано з порушенням закону.
Суд обґрунтовано зазначив, що та обставина, що в попередньому інвойсі містилась інша сума, не впливає на те, що в основному розрахунково-платіжному документі вказана вартість товару, яку позивач в подальшому правомірно вказав як митну вартість товару. 
Щодо реквізитів платіжного доручення 
Позивач на це зазначав, що він здійснював платіж в електронному вигляді. 
Суд вірно врахував, що в наданому документі вказано електронний підпис платника, а обставини здійснення розрахунків не характеризують митну вартість, оскільки така підтверджується відомостями про вартість товару, а не про порядок сплати такої вартості. 
Щодо наданнядо митного оформлення прайс-листу №б/н від 09.02.2025 №б/н створений підприємств ом JIANGXI YONGGUAN TECHNOLOGY DEVELOPMENT CO., LTD.
Суд вірно врахував, що прайс-лист не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів. Прайс-лис - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. Прайс- лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей як на підставу для коригування митної вартості товару.
Щодо витрат на транспортування.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що Митний кодексу України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів
Як було встановлено судом першої інстанції, згідно Акту надання послуг від 21.05.2025 року №272 позивач оплачував морських фрахт по маршруту Нінгбо-Чорноморськ, також оплачував навантажувально-розвантажувальні роботи за межами України. Отже, в ці послуги включено усі маніпуляції з відповідним контейнером, про які згадував відповідач. 
Суд дійшов вірного висновку, що відповідачем не доведено існування недоліків у поданих позивачем документах.
Щодо витрат на правничу допомогу, яку було заявлено у розмірі 8000,00 грн. 
Вирішуючи питання стягнення витрат на правничу піпомогу, суд першої інстанції зазначив про наявність підстав для зменшення заявленого до відшкодування розміру витрат на професійну правничу допомогу з 8000,00 грн. до 5000,00 грн. за критеріями обґрунтованості та пропорційності.
Позивачем на підтвердження витрат на правничу допомогу було надано до суду Договір про надання правничої допомоги від 02.01.2019 року №64; Додаткова угода від 10.09.2025 року №30; Акт приймання-передачі наданих послуг від 28.10.2025; Рахунок на оплату від 28.10.2025 року №468; Звіт про надану правничу допомогу від 28.10.2025 року.
Суд першої інстанції вірно врахував вимоги статей 134, 139 КАС України та стягнув на користь позивач 5000грн. 
Доводи апеляційної скарги вказаного не спростовують.
Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Південно-Східної митниці залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ФЛАГМАН» до Південно-Східної митниці про визнання протиправним та скасування рішення залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Постанова у повному обсязі складена 01 липня 2026 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак 

суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш