РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
28 квітня 2026 р.  Справа № 120/3973/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)" про зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)" про зобов`язання вчинити дії.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідач сфабрикував завідомо неправдивий надуманий документ про визнання ОСОБА_1 суспільно небезпечним та схильним до нападу з постановленням його на профілактичний як особу схильну до нападу.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду, яка постановлена суддею Яремчуком К.О. від 31.03.2025 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду, яка постановлена суддею Яремчуком К.О. від 14.04.2025 року позивачу продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду, яка постановлена суддею Яремчуком К.О. від 12.05.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду, яка постановлена суддею Яремчуком К.О. від 12.06.2025 року позивачу відмовлено у задоволенні заяви про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду, яка постановлена суддею Яремчуком К.О. від 15.07.2025 року заяву ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції залишено без задоволення.
Розпорядженням керівника апарату Вінницького окружного адміністративного суду №37 від 18 березня 2026 року, у зв`язку із тим, що суддя Яремчук Костянтин Олександрович відповідно до наказу Вінницького окружного адміністративного суду №004-К від 27.02.2026 виключений зі штату Вінницького окружного адміністративного суду, призначений повторний автоматизований розподіл справи №120/3973/25.
За результатами повторного автоматизованого розподілу, адміністративну справу №120/3973/25 передано на розгляд судді Свентуху В.М.
Ухвалою суду від 19.03.2026 року адміністративну справу прийнято до провадження.
Ухвалою суду від 27 березня 2026 року витребувано у Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)":
- належним чином засвідчені копії документів, що стали підставою для прийняття рішення, яким засудженого ОСОБА_1 постановлено на профілактичний облік установи, в категорію осіб, схильних до нападу на персонал установи виконання покарань;
- інформацію щодо перебування ОСОБА_1 на профілактичному обліку Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" як особи, схильної до нападу на персонал установи виконання покарань, станом на теперішній час.
08.04.2026 року на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів представником відповідача долучено довідку від 08 квітня 2026 року щодо засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 та копію витягу з протоколу №26 засідання комісії по постановці та зняттю з профілактичного обліку ув`язнених від 13 жовтня 2016 року. 
Також вказано, що до засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 на законних підставах застосовується спеціальний засіб - кайданки під час виведення з камерного приміщення та переміщення по території установи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 відбуває покарання у Державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№1)" з 12.10.2016 року по теперішній час.
Відповідно до протоколу №26 засідання комісії по постановці та зняттю з профілактичного обліку ув`язнених, які утримуються у Державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№1) від 13.10.2016 засуджений до ДПВ ОСОБА_1 , 1974 року народження, перебуває на профілактичному обліку як схильний до нападу.
Звернувшись до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом позивач просить суд зобов`язати відповідача не утримувати його в кайданках в приміщенні установи, фіксувати його порушення відеокамерами та нагрудними відеореєстраторами, не палити в приміщенні в його присутності.
Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.
Засуджений користується всіма правами людини і громадянина, за винятком обмежень, які визначені законом і встановлені вироком суду (частина 3 статті 63 Конституції України).
Відповідно до частини 1 статті 1 Кримінально-виконавчого кодексу України кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.
Кримінально-виконавче законодавство України складається з цього Кодексу, інших актів законодавства, а також чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Кримінально-виконавчого кодексу України).
Держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку. Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду (частини 1, 2 статті 7 Кримінально-виконавчого кодексу України).
На осіб, які відбувають довічне позбавлення волі, поширюються права і обов`язки засуджених до позбавлення волі, передбачені статтею 107 цього Кодексу (частина 2 статті 151 Кримінально-виконавчого кодексу України).
Аналіз наведених норм свідчить про те, що державою гарантовано права, свободи і законні інтереси засуджених, які користуються усіма правами людини та громадянина за винятком обмежень, визначених Кримінально-виконавчим кодексом України, законами України і встановлених вироком суду.
Перелік прав та обов`язків засуджених до позбавлення волі наведено у статті 107 Кримінально-виконавчого кодексу України, частиною 3 якої визначено, що засуджені, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, зобов`язані, в тому числі й дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами.
При цьому порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань у виді, зокрема, довічного позбавлення волі визначено Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28 серпня 2018 року № 2823/5 (далі - Правила № 2823/5).
Такі правила обов`язкові для виконання персоналом установ виконання покарань, засудженими, які в них утримуються, а також іншими особами, які відвідують ці установи.
Згідно з абзацом 6 пункту 1 розділу ХХІІІ Правил № 2823/5 з метою підтримання належного правопорядку в установах виконання покарань, попередження кримінальних або інших правопорушень серед засуджених здійснюється комплекс спеціальних профілактичних заходів щодо виявлення, постановки на облік та організації нагляду за особами, схильними до вчинення правопорушень.
За приписами абзацу 7 пункту 1 цього ж розділу Правил № 2823/5 виявлення та постановка на профілактичний облік засуджених, які вчинили правопорушення або мають намір їх вчинити, здійснюються працівниками оперативного підрозділу шляхом досконалого вивчення матеріалів особових справ засуджених, перевірки відомостей щодо їх поведінки в ізоляторах тимчасового тримання, слідчих ізоляторах, закладах охорони здоров`я ЦОЗ ДКВС України, закладах охорони здоров`я тощо, документації, у якій фіксуються порушення режиму, перегляду кореспонденції, а також інформації працівників підрозділів соціально-виховної та психологічної роботи та нагляду і безпеки.
Постановка на профілактичний облік та зняття з профілактичного обліку здійснюються комісійно на підставі достатніх даних про зміну поведінки засудженого. Підготовку матеріалів на постановку на профілактичний облік та зняття з профілактичного обліку здійснює працівник оперативного підрозділу з урахуванням пропозицій працівників підрозділів соціально-виховної та психологічної роботи та нагляду і безпеки (абзац 10 пункту 1 розділу ХХІІІ Правил № 2823/5).
Водночас, абзацом 1 пункту 2 розділу ХХХІІ Правил № 2823/5 передбачено, що при виведенні з камер або переміщенні на території установи виконання покарань до чоловіків, засуджених до довічного позбавлення волі, які тримаються у ПКТ, схильних до втечі, захоплення заручників, нападу на адміністрацію, застосовуються кайданки з урахуванням фізичних вад та стану їхнього здоров`я. У разі переміщення за межами установи виконання покарань до чоловіків, засуджених до довічного позбавлення волі, застосовуються кайданки або кайданки на руки і ноги з обмежувачем. Кайданки застосовуються до засуджених у положенні «руки за спиною», а при переміщенні засуджених в автомобілях спеціалізованого призначення - у положенні «руки перед собою».
Судом встановлено, що витяг з протоколу №26 засідання комісії по постановці та зняттю з профілактичного обліку ув`язнених від 13 жовтня 2016 року підтверджує факт постановки ОСОБА_1 на профілактичний облік як особи, схильної до нападу.
Водночас, позивачем не наведено жодних обставин, які б свідчили про відсутність підстав для подальшого перебування на відповідному профілактичному обліку.
Також позивачем не зазначено обставин, які б вказували на нечинність чи недійсність зазначеного витягу з протоколу.
Крім того, позивачем у межах даної справи не заявлено вимог про визнання протиправним та скасування рішення комісії щодо постановки його на профілактичний облік.
За відсутності таких обставин та з огляду на чинність рішення про перебування позивача на профілактичному обліку як особи, схильної до нападу, у відповідача наявні правові підстави для застосування до нього спеціальних засобів, зокрема кайданок, у випадках та порядку, передбачених Правилами № 2823/5.
Щодо позовних вимог у частині зобов`язання відповідача фіксувати вчинені позивачем порушення за допомогою відеокамер, нагрудних відеореєстраторів та не палити в приміщенні в його присутності, суд зазначає, що позивачем не доведено обставин порушення його прав та інтересів, а матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які б обґрунтовували застосування до відповідача відповідного зобов`язання.
Отже, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.
У відповідності до положень частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що у разі відмови у задоволенні позову судовий збір не відшкодовується.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );
Відповідач: Державна установа "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)" (вул. Брацлавська, 2, м. Вінниця, 21001, ЄДРПОУ 08562602).

Суддя Свентух Віталій Михайлович