Справа №760/6308/26
2/760/13523/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Сердюк Н.В., за участю секретаря судового засідання Гержової С.О., розглянувши за відсутністю сторін в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23.07.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1425-0868, який разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого Кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати  відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 4500,00 грн.; строк кредитування - 365 днів; базовий період* -9 днів; комісія за видачу кредиту - 15,00% від суми кредиту; промо % ставка - 0,75% в день; стандартна % ставка - 1,50 % в день. Також згідно з Додатковими угодами до Договору про відкриття кредитної лінії №1425-0868 від 23.07.2024 року №1 від 29.07.2024 року, №2 від 29.07.2024 року, №3 від 04.08.2024 року відповідачу було надано додаткові кошти у сумі 1600,00 грн, 700,00 грн. та 2000,00 відповідно. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного кредитного договору та додаткових угод. Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед позивачем, відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1425-0868 від 23.07.2024 року, проте не повернув кредит у повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 26.11.2025 року складає 53 379,00 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 9 000,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 44 049,00 гривень; прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту 330,00 гривень, Водночас, позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 9958,50 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 43 420,50 гривень. Тому позивач просить суд у цьому позові стягнути з відповідача частину заборгованості, а саме: прострочену заборгованість за кредитом - 9000,00 гривень та прострочену заборгованість за нарахованими процентами - 34420,50 гривень. що разом становить 43420,50 гривень, а також судові витрати.

ІІ Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування відзиву зазначив, що позивачем не надано належних доказів укладення електронного договору, оскільки в матеріалах справи відсутні оферта на укладення Договору, акцепт оферти на укладення Договору, відсутня інформація щодо того, чи проходив саме відповідач як особа, що нібито укладала Договір, ідентифікацію, як це передбачено чинним законодавством, відсутні докази проведення такої ідентифікації, відсутня відповідь відповідача як особи, що проходила ідентифікацію, про прийняття пропозиції (акцепт), відсутнє підтвердження вчинення електронного правочину, яке повинен був отримати позичальник при укладанні Договору. Крім того, факт перерахування кредитних коштів не доведений первинними бухгалтерськими документами, а надані квитанції LiqPay не містять відомостей про номер рахунку отримувача у форматі IBAN чи повних реквізитів картки, що унеможливлює ідентифікацію ОСОБА_1 як одержувача грошей. Щодо нарахування відсотків, відповідач вказує на порушення позивачем приписів Закону України щодо граничного розміру денної процентної ставки, яка з 20.08.2024 не може перевищувати 1%. За розрахунками відповідача, застосування позивачем ставок 1,5% та 1,18% призвело до штучного завищення боргу. Також сторона відповідача зауважує на неспівмірності нарахованих відсотків розміру основного зобов`язання, що суперечить принципам справедливості, добросовісності та розумності.

ІІІ. Процесуальні дії по справі, заяви сторін

Ухвалою судді 19 березня 2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву.

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а сторонами не подано заяв із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 5 статті 279 ЦПК України.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом.

23.07.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (navse.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1425-0868.

Відповідно до умов Кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 4500,00 грн.; строк кредитування - 365 днів, дата повернення кредиту - 22.07.2025 року; базовий період* -9 днів; комісія за видачу кредиту - 15,00% від суми кредиту; стандартна % ставка - 1,50 % в день, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору, 1, 18% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період, починаючи з 181 календарного дня дії Договору та до закінчення його дії або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту

Відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор А8080, для підписання Кредитного договору № 1425-0868 від 23.07.2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.

На виконання умов кредитного договору ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було надано відповідачу позику у розмірі 4500,00 гривень, яка була перерахована 23 липня 2024 року безготівковим переказом за допомогою системи LiqPay, що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay.

В подальшому між позивачем та відповідачем укладено Додаткові угоди до Договору про відкриття кредитної лінії №1425-0868 від 23.07.2024 року: №1 від 29.07.2024 року, №2 від 29.07.2024 року, №3 від 04.08.2024 року, згідно з якими відповідачу було надано додаткові кошти у сумі 1 600,00 грн, 700,00 грн. та 2200,00 відповідно.

На виконання вказаних вище Додаткових угод до Договору про відкриття кредитної лінії №1425-0868 від 23.07.2024 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було надано відповідачу додаткові грошові кошти у розмірі 1 600,00 грн, 700,00 грн. та 2200,00 грн, які були перераховані безготівковим переказом за допомогою системи LiqPay, що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay.

Факт видачі відповіачу кредитних коштів позивач також підтверджує довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту №1425-0868 від 23.07.2024 року.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №1425-0868 від 23.07.2024 року, відповідачем була здійснена часткова оплата в рахунок погашення заборгованості, проте борг у повному обсязі не повернутий. Станом на 26.11.2025 року заборгованість складає 53379,00 гривень, з яких: основний борг - 9000,00 гривень; залишок відсотків - 44049,00 гривень, залишок комісії - 330,00 гривень.

V. Норми права, які застосував суд.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України від 03.09.2015 № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі - Закон № 675-VIII).

Пунктом 5 часини 1 статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону № 675-VIII).

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону № 675-VIII).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).

Згідно із частиною 6 статті 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII).

Відповідно до статті 12 Закону № 675-VIII якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Статтями 1054, 1055 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. 

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Статті 526, 527, 530 ЦК України передбачають, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін.

Згідно з положеннями статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів.

VІ. Мотивована оцінка і висновки суду.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 укладено кредитний договір у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора, а також додаткові угоди до цього договору про надання додаткових коштів. 

Згідно з розрахунком позивача, заборгованість відповідача станом на 26.11.2025 року складає 53379,00 гривень, з яких: основний борг - 9000,00 гривень; залишок відсотків - 44049,00 гривень, залишок комісії - 330,00 гривень. 

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Кредитор, який заявляє вимоги про стягнення коштів за кредитним договором, зобов`язаний надати суду докази на підтвердження надання позичальнику кредиту.

При цьому за правилами статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 

Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Разом із цим, відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З вищевикладеного вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження надання ОСОБА_1 кредиту на підставі договору про відкриття кредитної лінії №1425-0868 від 23.07.2024 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надано власну довідку про перерахування суми кредиту №1425-0868 від 23.07.2024 року та квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» за договором №1425-0868 через систему платежів LiqPay.

Проте, вказана довідка та квитанції не є первинними бухгалтерськими документами відповідно до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», створеними безпосередньо під час банківської операції по перерахуванню коштів. У них не зазначено повні дані щодо рахунку, на який здійснювалося перерахування коштів.

В довідці про перерахування суми кредиту зазначено про перерахування коштів в сумі 4500,00 грн, 1600,00 грн., 700,00 грн. та 2200,00 грн на рахунок НОМЕР_1 . Проте, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не надало суду жодних доказів на підтвердження належності рахунку НОМЕР_1 саме відповідачу, та надходження на його рахунок грошових коштів на підставі договору про відкриття кредитної лінії №1425-0868 від 23.07.2024 року.

Клопотання про витребування відповідних доказів у банку, який відкрив відповідний рахунок та емітував відповідну картку, позивачем не заявляло. 

Крім того, довідка ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту та розрахунок заборгованості за кредитним договором складені самим позивачем, а тому не можуть бути належними та допустимими доказами на підтвердження факту надання відповідачеві кредиту.

Окрім того, суд зазначає, що квитанції платіжної системи LiqPay свідчать про ініціювання операції в електронній формі. Такі квитанції не є банківськими виписками у розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» і не відображають фактичного руху коштів за банківськими рахунками та їх остаточного зарахування на баланс отримувача. За відсутності документального підтвердження від банку-емітента картки про те, що операція через LiqPay була успішно завершена, а кошти реально надійшли у розпорядження відповідача, такі квитанції мають лише інформативний характер. Водночас, такі квитанції не містять жодної інформації щодо особи отримувача коштів та карткового рахунку, на який було перераховано кошти.

Надаючи оцінку поданим позивачем доказам, суд приходить до висновку про те, що довідка ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування ОСОБА_1 кредитних коштів за договором №1425-0868 від 23.07.2024 року в загальній сумі 9000,00 грн. та квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів через систему платежів LiqPay, не є належними доказами, які підтверджують здійснення фінансової операції щодо переказу грошових коштів відповідачу.

З огляду на вказане, матеріали справи не містять належних доказів, підтверджуючих виконання ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» умов договору про відкриття кредитної лінії №1425-0868 від 23.07.2024 року щодо здійснення безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Матеріали справи також не містять доказів належності відповідачу електронного платіжного засобу, зазначеного у договорі, довідці ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та квитанціях АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Відтак, з огляду на наявні в матеріалах справи докази, суд позбавлений можливості ідентифікувати належність електронного платіжного засобу відповідачу, оскільки повної інформації щодо номеру банківської картки або ж номеру банківського рахунку відповідача матеріали справи не містять.

Слід зазначити, що позивачем також не надано до позовної заяви і доказів існування будь-яких правовідносин між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та АТ КБ «ПРИВАТБАНК», яке здійснило переказ коштів на рахунок, який за твердженням позивача належить відповідачу.

У постанові від 02 червня 2022 року у справі № № 602/1455/20 Верховний Суд зазначив, що формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

У постанові Верховного Суду від 23 січня 2025 року у справі № 910/55/23 зазначено, що Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

З огляду на встановлені судом обставини, позивачем не доведено, що грошові кошти у загальному розмірі 9 000,00 грн були фактично отримані відповідачем ОСОБА_1 .

Оскільки кредитний договір за своєю юридичною природою є реальним, обов`язок позичальника повернути кошти виникає лише за умови їх фактичного отримання. Враховуючи, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів зарахування коштів на рахунок, який належить саме відповідачу, суд приходить до висновку про відсутність підстав для виникнення у ОСОБА_1 зобов`язання з повернення таких коштів.

З приводу аргументів відповідача щодо невідповідності розрахунку процентів вимогам Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 року, суд зазначає, що недоведеність факту видачі основної суми кредиту автоматично зумовлює відсутність підстав для нарахування та стягнення будь-яких інших платежів, передбачених договором. 

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

VІ. Розподіл судових витрат. 

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 141 ЦПК України покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 19, 81, 141, 142, 258-260, 263-265, 267, 274-279, 435 ЦПК України, статтями 207, 509, 525, 526, 530, 536,599, 626- 638, 1048- 1054 ЦК України, суд, 

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 06.05.2026.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України або в підсистемі "Електронний суд".

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», адреса: 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 407, ЄДРПОУ 38548598.

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуюча суддя         Н.В. Сердюк