Справа №522/5610/26
Провадження №2-а/522/258/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2026 року         м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:
головуючої – судді Косіциної В.В.,
за участі секретаря судового засідання – Гресько Б.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
ВСТАНОВИВ:
06 квітня 2026 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, у якій позивач просить суд:
- скасувати постанову серії АР №163810 від 27 березня 2026 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП;
- провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення;
- здійснити розподіл судових витрат.
За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, справа передана на розгляд судді Косіциній В.В.
Ухвалою суду від 08 квітня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку спрощеного позовного провадження. Витребувано з власної ініціативи у Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції наступні відомості: належним чином засвідчену копію матеріалів справи про адміністративне правопорушення, за наслідками розгляду якої було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 27.03.2026 року серії АР №163810 та відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції. Судове засідання по справі призначено на 15 квітня 2026 року.
14 квітня 2026 року до Приморського районного суду м. Одеси від Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
У судове засідання, призначене на 15 квітня 2026 року учасники справи – не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи – задоволено, відкладено розгляд справи на 27 квітня 2026 року.
27 квітня 2026 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява від Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про поновлення строку на подання відзиву, у якому відповідач просив визнати поважними причини пропуску строку для подання відзиву.
27 квітня 2026 року до Приморського районного суду м. Одеси від Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
У судове засідання, призначене на 27 квітня 2026 року з`явився позивач та його представник, а також представник позивача. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання поновлено строк для подання відзиву та залучено його до матеріалів справи. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання суд перейшов до стадії ухвалення рішення. Встановлено, що текст рішення буде проголошено 28 квітня 2026 року.
Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
25 березня 2026 року старшим інспектором ОД ВБДР УПП в Одеській області ДПП майором поліції Синяковим Ростиславом Олексійовичем складено акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі за адресою: Одеська область, м. Теплодар, перехрестя вулиць Польова/Енергетиків (перехрестя з круговим рухом, у якому встановлено, що експлуатаційний стан технічних засобів організації дорожнього руху не відповідає вимогам ДСТУ 4100:2021 та ДСТУ 3308-96 за такими показниками: дорожній знак 4.10 та 2.1. знаходяться на висоті менше 2-х метрів та не в правильному порядку, дорожній знак 2.1. повернуто від учасників дорожнього руху, наявність та стан дорожньої розмітки – відсутня. До акту, старшим інспектором ОД ВБДР УПП в Одеській області ДПП майором поліції Синяковим Ростиславом Олексійовичем складено схему акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі.
Також, 25 березня 2026 року старшим інспектором ОД ВБДР УПП в Одеській області ДПП майором поліції Синяковим Ростиславом Олексійовичем складено акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі за адресою: Одеська область, м. Теплодар, вул. Генерала Плієва, 2/4, за результатами якого встановлено, що експлуатаційний стан обстеженої ділянки не відповідає вимогам ДСТУ 3587-22 за такими показниками: покриття проїзної частини має тріщини, осідання, вибоїну розміром 0,3 на 0,5 метра, глибиною 0,4 метра. До акту старшим інспектором ОД ВБДР УПП в Одеській області ДПП майором поліції Синяковим Ростиславом Олексійовичем складено схему акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі.
Також, 25 березня 2026 року старшим інспектором ОД ВБДР УПП в Одеській області ДПП майором поліції Синяковим Ростиславом Олексійовичем складено акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі за адресою: Одеська область, м. Теплодар, ділянка дороги по вулиці Комунальні кут Генерала Плієва, за результатами якого встановлено, що експлуатаційний стан обстеженої ділянки не відповідає вимогам ДСТУ 3587-22 за такими показниками: пошкодження дорожнього покриття, глибиною до 3 сантиметрів, загальною площею 2 на 3,5 метра. До акту старшим інспектором ОД ВБДР УПП в Одеській області ДПП майором поліції Синяковим Ростиславом Олексійовичем складено схему акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі.
З метою усунення вказаних недоліків, старшим інспектором ОД ВБДР УПП в Одеській області ДПП майором поліції Синяковим Ростиславом Олексійовичем складено:
- вимогу (припис) від 25 березня 2026 року №177, адресовану начальнику УЖКГЗМ Теплодарської міської ради – Харламову Ігорю Вікторовичу та у якій вимагалося вжити наступних заходів: встановити дорожні знаки 4.10 та 2.1. згідно нормативів висоти розміщення (дорожні знаки розмішені нижче ніж 2 метри від рівня поверхні) та відносити орієнтацію дорожнього знаку 2.1. за адресою: Одеська область, вул. Енергетиків/Польова (перехрестя з круговим рухом); повідомити управління про виконання вимог закону;
- вимогу (припис) від 25 березня 2026 року №178, адресовану начальнику УЖКГЗМ Теплодарської міської ради – Харламову Ігорю Вікторовичу та у якій вимагалося вжити наступних заходів: ліквідувати пошкодження дорожнього покриття (вибоїни загальною площею 2 на 3 метри та глибиною до 4 сантиметрів, оновити пошкоджену дорожню розмітку 1.14.3 за адресою: Одеська область, м. Теплодар, вул. Комунальна/Генерала Палієва; ліквідувати частокві вибоїни та осідання уздовж вулиць за адресами: вул. Завнішня, вул. Комунальна, вул. Енергетиків; повідомити управління про виконання вимог закону;
- вимогу (припис) від 25 березня 2026 року №179, адресовану начальнику УЖКГЗМ Теплодарської міської ради – Харламову Ігорю Вікторовичу та у якій вимагалося вжити наступних заходів: ліквідувати пошкодження дорожнього покриття (вибоїни загальною площею 2 на 3 метри та глибиною до 4 сантиметрів, оновити пошкоджену дорожню розмітку 1.14.3 за адресою: Одеська область, м. Теплодар, вул. Комунальна/Генерала Палієва; ліквідувати частокві вибоїни та осідання уздовж вулиць за адресами: вул. Завнішня, вул. Комунальна, вул. Енергетиків; повідомити управління про виконання вимог закону.
Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване на в автоматичному режимі від 27.03.2026 року серії АР №163810 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП. У вину ОСОБА_1 ставиться те, що будучи посадовою особою, а саме, начальником УЖКГЗМ Теплодарської міської ради Харламов Ігор Вікторович не вжив своєчасних заходів із ліквідації недоліків в утриманні вулично-шляхових мереж у місті Теплодар, чим останній порушив п.1.5. ПДР України.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП зобов`язує орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Підставою підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало порушення ним п. 1.5 ПДР України.
За положеннями ст. 1 Закону України «Про автомобільні дороги», автомобільна дорога - лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів; безпека автомобільних доріг - сукупність засобів, конструкцій, пристроїв, споруд, характеристик та показників (у тому числі інженерних, конструкторських, технічних, проектних, архітектурних, технологічних та інших рішень), при врахуванні та застосуванні яких забезпечується запобігання та зменшення кількості дорожньо-транспортних пригод та тяжкості їх наслідків.
Автомобільні дороги загального користування поділяються на автомобільні дороги державного та місцевого значення (ст. 8 Закону України «Про автомобільні дороги»).
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про автомобільні дороги», вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.
Управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться (ст. 17 Закону України «Про автомобільні дороги»).
Згідно ст. 18 згаданого вище Закону, складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування.
Статтею 19 Закону України «Про автомобільні дороги» визначені основні обов`язки органів місцевого самоврядування щодо управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів.
Основними обов`язками органів місцевого самоврядування у частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є:
1) забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст та інших населених пунктів;
2) організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них будівельними нормами, правилами та нормами;
3) видача дозволів на прокладання нових та ремонт існуючих мереж у межах "червоних ліній" вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;
4) завчасне оповіщення учасників руху і мешканців міст та інших населених пунктів про строки та порядок тимчасового обмеження або припинення руху транспортних засобів;
5) здійснення статистичного обліку та паспортизації вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;
6) забезпечення дотримання норм природоохоронного законодавства у процесі будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;
7) видача в установленому порядку дозволів на тимчасове припинення руху.
Стаття 21 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачає відповідальність органів місцевого самоврядування за функціонування та розвиток вулиць і доріг міст та інших населених пунктів.
Так, органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за:
1) стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів;
2) якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;
3) розміщення технічних засобів організації дорожнього руху, об`єктів дорожнього сервісу та рекламоносіїв;
4) відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом;
5) забезпечення проведення аудиту або перевірки безпеки автомобільних доріг згідно з вимогами цього Закону, інших актів законодавства України, національних стандартів України, а також вжиття необхідних заходів за результатами проведення аудиту безпеки автомобільних доріг або перевірки безпеки автомобільних доріг.
Статтею 6 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що до компетенції міських рад та їх виконавчих органів, районних рад та районних державних адміністрацій у сфері дорожнього руху належить: виконання вимог законодавства та рішень органів виконавчої влади про дорожній рух і його безпеку; розробка, затвердження та реалізація міських і районних програм розвитку дорожнього руху та його безпеки; формування міських і районних фондів, у тому числі позабюджетних, для фінансування програм і окремих заходів, спрямованих на розвиток дорожнього руху та його безпеки; контроль за організацією навчання різних соціально-вікових груп населення Правил дорожнього руху, планування заходів, пов`язаних із профілактикою його безпеки, та контроль за їх виконанням; контроль за підготовкою і підвищенням кваліфікації водіїв, технічним обслуговуванням і ремонтом транспортних засобів, забезпеченням розвитку сфери цих послуг; організація дорожнього руху на території міста і району згідно з відповідними генеральними планами, проектами детального планування та забудови населених пунктів, автоматизованих систем керування дорожнім рухом, комплексних транспортних схем і схем організації дорожнього руху та з екологічно безпечними умовами; здійснення та фінансування заходів, пов`язаних із профілактикою дитячого дорожньо-транспортного травматизму; проведення роботи по пропаганді безпеки дорожнього руху; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів; встановлення порядку і здійснення заходів щодо забезпечення охорони транспортних засобів на платних стоянках та в колективних гаражах; прийняття рішень про розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування транспортних засобів та стоянок таксі на вулицях і дорогах населених пунктів, здійснення контролю за дотриманням визначених правилами паркування транспортних засобів вимог щодо розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування; керівництво та контроль за діяльністю підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання за виконанням вимог законодавства, рішень органів державної виконавчої влади про дорожній рух і його безпеку; контроль за виявленням дорожньо-транспортних пригод та впровадженням заходів у місцях їх концентрації, на аварійно-небезпечних ділянках вулиць, доріг та залізничних переїздах; організація системи заходів щодо медичного забезпечення безпеки дорожнього руху та контроль за їх реалізацією; накладання у межах своєї компетенції адміністративних стягнень за порушення законодавства у сфері дорожнього руху та його безпеки; керівництво роботою по справлянню податків, зборів та інших обов`язкових платежів у сфері дорожнього руху.
До компетенції міських рад та їх виконавчих органів у сфері дорожнього руху також належить: затвердження вимог до облаштування майданчиків для паркування транспортних засобів з урахуванням норм, нормативів, стандартів у сфері благоустрою населених пунктів, державних будівельних норм, технічних умов, Правил дорожнього руху та інших нормативних документів; впровадження в межах відповідного населеного пункту автоматизованої системи контролю оплати вартості послуг з паркування, затвердження технічних вимог та завдання до цієї системи; уповноваження інспекторів з паркування здійснювати у випадках, визначених законом, розгляд справ про адміністративні правопорушення та проводити тимчасове затримання транспортних засобів; визначення шляхів стимулювання користування електробусами, електричними колісними транспортними засобами та іншими екологічними видами транспорту.
Згідно ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить, зокрема, розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; визначення структур управління, проектування, будівництва та утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; передача права на експлуатаційне утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів іншим юридичним особам; визначення нормативів та виділення необхідних коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; обладнання доріг, вулиць та залізничних переїздів технічними засобами регулювання дорожнього руху та їх утримання; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; вирішення інших питань дорожнього руху згідно з чинним законодавством.
В свою чергу, частиною 3 статті 12 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів; обладнувати їх технічними засобами регулювання дорожнього руху;
За положеннями ст. 24 Закону України «Про дорожній рух», власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.
Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, правила користування ними та їх охорони затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 р. № 198 (далі – Правила) затверджені Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, згідно пункту 1 яких, їх дія поширюються на автомобільні дороги загального користування, вулиці і дороги міст та інших населених пунктів, залізничні переїзди (далі - дорожні об`єкти), у межах смуги їх відведення та “червоних ліній” відповідно і є обов`язковими для власників дорожніх об`єктів, органів, що здійснюють управління ними, та їх користувачів, а також для підприємств та організацій, що забезпечують ремонт та утримання дорожніх об`єктів.
Пунктом 2 Правил визначено, що ремонт і утримання автомобільних доріг забезпечується Агентством відновлення (автомобільних доріг загального користування державного значення), підприємствами та організаціями, уповноваженими Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними та Севастопольською міською держадміністраціями (автомобільних доріг загального користування місцевого значення), підприємствами або балансоутримувачами, утвореними або визначеними органами місцевого самоврядування відповідно до частини першої статті 15 Закону України “Про благоустрій населених пунктів” (вулиць і доріг міст та інших населених пунктів) (далі - підприємства та організації, що забезпечують ремонт та утримання дорожніх об`єктів).
Згідно п. 5 Правил, власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, користувачі дорожніх об`єктів та спеціалізовані служби організації дорожнього руху зобов`язані забезпечувати зручні і безпечні умови руху, сприяти збільшенню пропускної спроможності дорожніх об`єктів, запобігати травмуванню учасників дорожнього руху, пошкодженню транспортних засобів і дорожніх об`єктів, забрудненню навколишнього середовища.

Відповідно до п. 11 Правил, власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, підприємства та організації, що забезпечують ремонт та утримання дорожніх об`єктів, зобов`язані, зокрема:
- своєчасно і якісно виконувати роботи з ремонту та утримання дорожніх об`єктів відповідно до Технічних правил ремонту і утримання вулиць та доріг населених пунктів, затверджених наказом Мінрегіону від 14 лютого 2012 р. № 54, ДСТУ 3587:22 “Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги. Вимоги до експлуатаційного стану”, ДСТУ 8749:2017 “Безпека дорожнього руху. Огородження та організація дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт”;
- постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух;
- контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями та ін.
Основними вимогами до транспортно-експлуатаційного стану дорожніх об`єктів є відповідність контрольованих показників окремих їх елементів і об`єктів у цілому ДСТУ 3587 (п. 38 Правил).
Роботи з ремонту та утримання дорожніх об`єктів повинні виконуватися відповідно до Технічних правил ремонту і утримання вулиць та доріг населених пунктів, затверджених наказом Мінрегіону від 14 лютого 2012 р. № 54, ДСТУ 3587:22 “Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги. Вимоги до експлуатаційного стану”, ДСТУ 8749:2017 “Безпека дорожнього руху. Огородження та організація дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт” (п. 40 Правил).
Відповідно до п. 41 Правил, особи, винні в порушенні вимог, передбачених цими Правилами, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
За положеннями п. 1.5 ПДР, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Нормами статті 14 КУпАП передбачено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 140 КУпАП України, порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Для вирішення питання щодо правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до ч.1 ст. 140 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії (бездіяльність), що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, та чи є особа, виходячи із норми зазначеної статті, суб`єктом даного правопорушення.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Слід також зазначити, що за положеннями ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Слід зазначити, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Важливою складовою досягнення завдання адміністративного судочинства є доказування, яке спрямоване, у першу чергу, на встановлення дійсних обставин у справі, зокрема, на встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування у спорі покладається саме на відповідача у справі - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій чи законність прийнятих рішень.
Таким чином суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності.
Для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП, необхідним є встановлення наявності у посадової особи, відповідної компетенції стосовно додержання правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць, тобто чи відноситься до її посадових обов`язків додержання правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць.
Крім того, для кваліфікації діяння (дії чи бездіяльності) за відповідною статтею КУпАП, необхідно встановити наявність всіх складових елементів складу правопорушення, а саме: об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту та суб`єктивної сторони правопорушення, оскільки у разі відсутності хоча б одного із вказаних елементів складу правопорушення, кваліфікувати діяння як адміністративне правопорушення не можливо.
Так, розпорядженням міського голови Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області від 14.12.2021 №212-Р ОСОБА_1 призначено на посаду начальника управління майна та інвестицій Теплодарської міської ради.
Рішенням Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області від 21 липня 2025 року затверджено міську програму «Розвиток дорожнього господарства, що знаходиться у комунальній власності територіальної громади м. Теплодар на 2026-2030 роки», та відповідно розробником такої програми та відповідальним виконавцем визначено УЖКГЗМ Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області.
Згідно положення «Про управління житлово-комунального господарства, землевпорядкування та майна Тепладарської міської ради Одеського району Одеської області», затвердженої рішенням Тепладарської міської ради Одеського району Одеської області від 16.12.2024 року, начальник управління несе персональну відповідальність за виконання покладених на Управління завдань та здійснення ним відповідних функцій.
В даному випадку позивач є посадовою особою, оскільки займає посаду начальника Управління житлово-комунального господарства, землепорядкування та майна Теплодарської міської ради та є відповідальною особою за забезпечення безпечного експлуатаційного стану, зокрема, вказаних в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення, ділянок доріг.
Звертаючись з даним адміністративним позовом, ОСОБА_1 заперечував правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП, вказуючи на те, що свої посадові обов`язки начальника Управління житлово-комунального господарства, землевпорядкування та майна Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області, виконує належним чином, однак, фінансування для проведення капітального ремонту дорожнього покриття або поточного ремонту дорожнього покриття вулиць міста Теплодар – відсутнє а проведення капітального або поточного ремонту за власний рахунок позивач не має можливості.
На підтвердження належного виконання позивачем своїх посадових обов`язків, ним було надано копію договору від 12.12.2025 №62, укладеного між ТОВ «НАПРЯМ Україна» та УЖКГЗМ Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області, за яким замовник доручив, а виконавець взяв на себе зобов`язання за завданням замовника надати послуги з влаштування горизонтальної дорожньої розмітки автомобільних доріг у м. Теплодар Одеської області.
12 лютого 2026 року УЖКГЗМ Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області звернулося до ТОВ «НАПРЯМ Україна» із листом, у якому просили провести роботи з усунення виявлених недоліків (передчасне стирання розмітки, відшарування матеріал, невідповідність технічних умов, недостатня видимість у темну пору доби) у строк до 28 лютого 2026 року.
10 березня 2026 року УЖКГЗМ Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області звернулося до ТОВ «НАПРЯМ Україна» із претензією, у якій вимагала усунення виявлених недоліків у термін до 01 квітня 2026 року.
Також, 25 березня 2026 року між УЖКГЗМ та ТОВ «ЄВРОІНДУСТРІАЛ БУД» було укладено договір на виконання підрядних робіт №22-2026, за яким замовник доручив, а підрядник прийняв на себе зобов`язання виконати роботи по поточному (ямковому) ремонту дорожнього покриття автомобільної дороги за адресою: Одеська область, м. Теплодар, вул. Зовнішня, термін виконання робіт – 31 грудня 2026 року.
Також, 25 березня 2026 року між УЖКГЗМ та ТОВ «ЄВРОІНДУСТРІАЛ БУД» було укладено договір на виконання підрядних робіт №21-2026, за яким замовник доручив, а підрядник прийняв на себе зобов`язання виконати роботи по поточному (ямковому) ремонту дорожнього покриття автомобільної дороги за адресою: Одеська область, м. Теплодар, вул. Комунальна, термін виконання робіт – 31 грудня 2026 року.
Також, 25 березня 2026 року між УЖКГЗМ та ТОВ «ЄВРОІНДУСТРІАЛ БУД» було укладено договір на виконання підрядних робіт №20-2026, за яким замовник доручив, а підрядник прийняв на себе зобов`язання виконати роботи по поточному (ямковому) ремонту дорожнього покриття автомобільної дороги за адресою: Одеська область, м. Теплодар, вул. Енергетиків, термін виконання робіт – 31 грудня 2026 року.
За таких обставин, позивач вжив усіх належних заходів задля належного виконання своїх парадових обов`язків.
Суд також звертає увагу на те, що в вимогах від 25 березня 2026 року №177, від 25 березня 2026 року №178 та від 25 березня 2026 року №179 в графі «Термін виконання» не визначено термін виконання вимоги (припису), а лише зазначено: «ДСТУ 3587-22, ДСТУ 4100:2021».
Згідно п.5.9.1.4 ДСТУ 3587-22, пошкоджені, а також такі, що не відповідають вимогам знаки 5.2.2 та/або 5.2.3, попереджувальні знаки, знаки пріоритету та знаки 5.7.1, 5.7.2, 5.35.1, 5.35.2 повинні бути замінені протягом доби, решта знаків – протягом трьох діб, а тимчасові – відразу з моменту виявлення їх пошкоджень.
Відповідно до п.5.9.2.3 ДСТУ 3587-22, у разі невідповідності вимогам 5.3.1-5.3.2 ДСТУ 2587 горизонтальна дорожня розмітка 1.12-1.15 повинна бути відновлена протягом 14 діб, інша горизонтальна дорожня розмітка - протягом 30 діб.
У п.5.2.2. ДСТУ 3587-22 визначено, що рівність дорожнього покриття в залежності від способу її вимірювання повинна відповідати вимогам таблиці 3.
Згідно п.5.2.5 ДСТУ, термін усунення невідповідностей згідно з 5.2.2 - 5.2.4 визначають відповідно до планів проведення ремонтів, але не більше ніж один рік.
Проте, на момент прийняття оскаржуваної постанови, встановлений ДСТУ строк задля усунення недоліків рівності дорожнього покриття та усунення дорожньої розмітки – не минув.
При цьому, суд зауважує, що вказані вимоги не були доведені до відома начальника УЖКГЗМ Теплодарської міської ради Харламова Ігоря Вікторовича, про що свідчить відсутність відповідної відмітки у графі «Відмітку одержав».
Відповідачем під час розгляду справи не було надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 відмовився від отримання вказаних вимог, або доказів на підтвердження того, що вказані вимоги доводилися до відома ОСОБА_1 в будь-який інший спосіб.
Вказане свідчить про те, що ОСОБА_1 не був належних чином повідомлений про необхідність виконання вказаних вимог.
Крім того, суд звертає увагу на те, що надані до суду акти обстеження, складені всупереч встановленої чинним законодавством процедури з огляду на викладене.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі Інструкція № 1395), відповідно до пункту 3 розділу ІІ якої при складанні постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - третьою статті 140 КУпАП (коли протокол не складається), до них необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток 2) з відповідними замірами та схемою про:
1) пошкодження шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд, трамвайних колій чи технічних засобів регулювання дорожнього руху;
2) самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху;
3) перешкоду для дорожнього руху, у тому числі забруднення шляхового покриття;
4) пошкодження асфальтобетонного покриття доріг унаслідок руху машин на гусеничному ходу;
5) умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху;
6) порушення нормативів щодо обладнання на дорогах місць проведення ремонтних робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій;
7) порушення або невиконання правил на підприємствах, в установах та організаціях під час розроблення та виготовлення транспортних засобів і деталей до них або інших предметів їх додаткового обладнання, під час проектування, реконструкції та ремонту шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд.
Дослідивши затверджену Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, форму акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток 2) суд зазначає, що названий документ має складатись за наявності належних доказів повідомлення уповноваженої особи, яка відповідає за належне утримання зазначеної ділянки, та/або участі такої особи під час відповідного обстеження (постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2026 року у справі № 420/25153/25 та від 23 квітня 2026 року у справі № 420/25416/25.
Проте, зі змісту складених уповноваженими особами відповідача актів вбачається, що вони були складені без залучення уповноваженої особи, яка відповідає за належне утримання стану доріг, а доказів на підтвердження того, що останній належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення огляду – надано не було.
До того ж, формою акту передбачено необхідність залучення двох свідків під час здійснення обстеження ділянки вулично-шляхової мережі
Проте, зі змісту вказаних актів вбачається, що вони складені за відсутності двох свідків.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність. Відсутність вини позивача у неналежному утриманні вулиць виключає склад адміністративного правопорушення.
Суд також зазначає, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особа не може бути притягнута до відповідальності за діяння, які об`єктивно не могли бути нею вчинені через відсутність необхідних ресурсів та повноважень.
Таким чином, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.
Щодо суми сплаченого судового збору, суд зазначає наступне.
Відповідно до копії платіжної інструкції від 06.04.2026 року №РТ4А-4КА2-ТВЕ6-Е764, позивачем сплачено в якості судового збору грошову суму у розмірі 665,60 гривень.
У ч.1 ст.139 КАС України вказано, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно ч 3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі, з відповідача в порядку розподілу судових витрат підлягає стягненню сума сплаченого судового збору, пропорційна заявленим позовним вимогам у розмірі 665,60 гривень.
На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 251, 252, 280, 288, 293 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 9, 72-79, 139, 241, 242-246, 286, 293 КАС України, суд,-
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення – задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27.03.2026 року серії АР №163810 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП.
Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Стягнути з відповідача – Управлення патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь позивача – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , суму сплаченого судового збору у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Текст рішення складено та підписано 28 квітня 2026 року.

Суддя           Косіцина В.В