СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2026 року Справа № 480/1030/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу ОСОБА_1 до Недригайлівського районного суду Сумської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області про визнання наказу протиправним та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Недригайлівського районного суду Сумської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області, в якій просить:
- визнати протиправним наказ керівника апарату Недригайлівського районного суду Сумської області від 13 січня 2025 року № 1-К "Про встановлення надбавки за вислугу років державним служболвцям Недригайлівського районного суду" відповідно до пункту 13 Прикінцевих положень Закону України "Про державний бюджет України на 2025 рік", про встановлення надбавки за вислугу років на державній службі на 2025 рік у розмірі 30 відсотків посадового окладу на державній службі з 01 січня 2025 року на 2025 рік секретарю судового засідання ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Сумській області здійснити з 01.01.2025 перерахунок та виплату надбавки за вислугу років на державній службі ОСОБА_1 відповідно до статті 52 Закону України "Про державну службу" і наказу Недригайлівського районного суду "Про встановлення надбавки ОСОБА_1 " за вислугу років на державній службі від 08.02.2021 № 2-К в розмірі 50 відсотків посадового окладу, з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування вимог позивач зазначає, що позивачка є державним службовцем, якій встановлено надбавку за вислугу років на державній службі у розмірі 50 відсотків. Водночас оскаржуваним наказом їй було встановлено надбавку за вислугу років у розмірі 30 відсотків посадового окладу, що обчислена з урахуванням вимог пункту 13 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 №4059-IX. Позивачка вважає такий наказ протиправним, оскільки його положення не відповідають змісту частини першої статті 52 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII. У зв`язку з цим вона звернулася до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
Від Недригайлівського районного суду Сумської області надійшов відзив, в якому просить відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі, оскільки оплата праці державних службовців у 2025 році здійснюється з урахуванням Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», яким встановлено надбавку за вислугу років у розмірі 2% посадового окладу за кожний рік стажу, але не більше 30%. Відповідачем проведено класифікацію посад державної служби, погоджену Національним агентством України з питань державної служби, після чого внесено зміни до штатного розпису та збільшено посадові оклади. На підставі цього видано наказ про встановлення надбавки за вислугу років відповідно до вимог чинного законодавства та роз`яснень НАДС. 
Таким чином, відповідач діяв у межах повноважень, відповідно до вимог законодавства, а підстави для задоволення позову відсутні.
Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Сумській області відзиві на позовну заяву зазначило, що Державна судова адміністрація України є головним розпорядником бюджетних коштів, а її територіальні управління – розпорядниками нижчого рівня, які здійснюють виплати лише в межах кошторису. Відповідно до статей 22, 23, 48 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі здійснюються виключно в межах бюджетних призначень.
Отже, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Сумській області не має правових підстав здійснювати нарахування або виплати понад межі бюджетних асигнувань. Нарахування надбавок за вислугу років здійснювалося відповідно до вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» №4059-ІХ та відповідних наказів суду, з урахуванням встановлених обмежень. 
Таким чином, дії відповідача є правомірними, здійсненими в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством.
Справу прийнято до провадження у новому складі суду та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Також провадження у даній справі зупинялося до розгляду Верховним Судом зразкової справи №240/7215/24.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач обіймає посаду, яка віднесена до державної служби, у Недригайлівському районному суді Сумської області. Дані обставини не є спірними, сторонами не заперечуються.
Оскаржуваним наказом позивачці відповідно до абзацу другого пункту 13 розділу Прикінцеві положення Закону України від 19.11.2024 року №4059-ІХ "Про держаний бюджет" розраховано надбавку за вислугу років у розмірі 2% посадового окладу за кожний рік стажу, але не більше 30%.
Вважаючи зазначений наказ протиправним та таким, що не відповідає вимогам статті 52 Закону України «Про державну службу», відповідно до якої надбавка за вислугу років встановлюється у розмірі 3 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 50 відсотків посадового окладу, позивачка звернулася до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, суд зазначає наступне.
Згідно із ч.2ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовий статус державного службовця та відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає Закон № 889-VIII.
Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 889-VIII державний службовець має право, зокрема, на оплату праці залежно від займаної посади, результатів службової діяльності, стажу державної служби, рангу та умов контракту про проходження державної служби (у разі укладення).
Згідно з частиною першою статті 46 Закону № 889-VIII стаж державної служби дає право на встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
Частинами першою, другою статті 50 Закону № 889-VIII передбачено, що держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців для професійного виконання посадових обов`язків, заохочує їх до результативної, ефективної, доброчесної та ініціативної роботи. Заробітна плата державного службовця складається з: посадового окладу; надбавки за вислугу років; надбавки за ранг державного службовця; премії (у разі встановлення).
Таким чином, заробітна плата державного службовця складається із сталих складових, які є фіксованою виплатою та, по суті, основною винагородою за виконання посадових обов`язків, а також факультативної складової, яка залежить від особистого внеску державного службовця в загальний результат роботи державного органу, є винагородою за ініціативну роботу, своєчасне і якісне виконання завдань, виконання додаткового обсягу завдань.
Надбавка за вислугу років є складовою обов`язкової частини заробітної плати державного службовця та згідно із частиною першою статті 46 Закону №889-VIII обумовлена досягненням особою певного стажу державної служби.
Відповідно до статті 52 Закону № 889-VIII (в редакції станом на виникнення спірних правовідносин) надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 3 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 50 відсотків посадового окладу.
Водночас 01 січня 2025 року набрав чинності Закон №4059-ІХ, у пункті 11 розділу «Прикінцеві положення» якого законодавець визначив, що у 2025 році оплата праці державних службовців здійснюється на основі класифікації посад, з урахуванням класифікації посад, проведеної у 2024 році, крім державних органів, зазначених у пунктах 16 та 17 цього розділу та частині сьомій статті 50 Закону України "Про державну службу".
Відтак, пунктом 11 розділу «Прикінцеві положення» Закону №4059-IX установлено, що у 2025 році оплата праці державних службовців здійснюється на основі класифікації посад, крім державних органів, зазначених у пунктах 16-17 цього розділу.
Згідно з пунктом 13 розділу «Прикінцеві положення» Закону №4059-IX у 2025 році оплата праці державного службовця державного органу, який провів класифікацію посад державної служби, складається з:
1) сталої заробітної плати - посадового окладу, надбавки за вислугу років, надбавки за ранг державного службовця, грошової допомоги, що виплачується з наданням щорічної основної оплачуваної відпустки, інших доплат, передбачених законами України;
2) варіативної заробітної плати - премій, компенсацій за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків тимчасово відсутнього державного службовця та за вакантною посадою державної служби, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу.
Грошова допомога, що виплачується державному службовцю під час надання щорічної основної відпустки, визначається у розмірі суми посадового окладу, надбавки за вислугу років та надбавки за ранг державного службовця станом на останній день місяця, що передує першому дню такої відпустки, незалежно від фактично відпрацьованого часу в місяці.
Норми Закону України "Про державну службу" щодо умов та порядку оплати праці державних службовців застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Спірні правовідносини у даній справі виникли у зв`язку із встановленням позивачу у 2025 році надбавки за вислугу років у розмірі 2% посадового окладу за кожний рік стажу, але не більше 30%.
Таким чином, визначальним для розгляду цієї справи є рішення питання про те, які норми підлягають застосуванню під час визначення розміру надбавки за вислугу років: законодавства про державну службу чи про державний бюджет.
Суд зазначає, Велика Палата Верховного Суду від 19.02.2026 у зразковій справі № 240/7215/24 виснувала, що нарахування та виплата у 2024 році державним службовцям надбавки за вислугу років має відбуватися з урахуванням вимог пункту 12 розділу «Прикінцеві положення» Закону № 3460-IX на рівні 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу. Зміни щодо розміру надбавки за вислугу років на державній службі в сукупності зі збільшенням посадового окладу не є проявом очевидного свавілля та в кінцевому результаті не призвели до реального порушення будь-яких прав позивачки як державного службовця. Саме лише зменшення розміру надбавки за вислугу років на державній службі не спричинило звуження соціальних гарантій і зменшення загального розміру грошової винагороди, а є складовим елементом послідовного та виваженого підходу держави до поступового підвищення конкурентоспроможності заробітних плат на посадах державної служби.
Частиною п`ятою статті 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд зазначає, що правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у справі №240/7215/24, можуть бути застосовані до спірних правовідносин у цій справі за аналогією, оскільки такі правовідносини є подібними за своїм змістом, правовим регулюванням та фактичними обставинами. 
Таким чином, висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у зазначеній постанові, підлягають застосуванню і при вирішенні даної справи.
А отже нарахування та виплата у 2025 році державним службовцям надбавки за вислугу років має здійснюватися з урахуванням вимог пункту 13 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 №4059-IX.
Також суд звертає увагу, що вказана норма неконституційною у встановленому законом порядку не визнавалася, а отже, підлягла застосуванню відповідачем стосовно позивача.
Згідно частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Враховуючи наведені обставини в їх сукупності та висновки Великої Палати Верховного суду у вищенаведеній зразковій справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 6, 9, 73-80, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області, Недригайлівського районного суду Сумської області щодо визнання протиправним наказу керівника апарату Недригайлівського районного суду Сумської області від 13 січня 2025 року № 1-К "Про встановлення надбавки за вислугу років державним службовцям Недригайлівського районного суду" відповідно до пункту 13 Прикінцевих положень Закону України "Про державний бюджет України на 2025 рік", про встановлення надбавки за вислугу років на державній службі на 2025 рік у розмірі 30 відсотків посадового окладу на державній службі з 01 січня 2025 року на 2025 рік секретарю судового засідання Коваль Валентині Володимирівні; зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області здійснити з 01.01.2025 перерахунок та виплату надбавки за вислугу років на державній службі ОСОБА_1 відповідно до статті 52 Закону України "Про державну службу" і наказу Недригайлівського районного суду "Про встановлення надбавки ОСОБА_1 " за вислугу років на державній службі від 08.02.2021 № 2-К в розмірі 50 відсотків посадового окладу, з урахуванням раніше виплачених сум. – відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя   С.М. Гелета