ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
11.06.2026	Справа № 910/876/26	

За позовом	Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"	
до	Державного підприємств "Регіональні електричні мережі"	
про	стягнення 7 787 765,85 грн	
 	Суддя Підченко Ю.О.	
 	Секретар судового засідання Ягельська А.О. 	
Представники сторін:
від позивача: Нестерова І.Г.;
від відповідача: Олійник І.В.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/876/26 за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі також - позивач, далі також - позивач, ПрАТ «НАЕК "Укренерго") до Державного підприємств "Регіональні електричні мережі" (далі також - відповідач, ДП "Регіональні електричні мережі") про стягнення 3 637 909,50 грн основного боргу, 3% річних в розмірі 10 012,74 грн.
18.02.2026 відповідач подав відзив на позов, а позивач у свою чергу 25.02.2026 подав відповідь на відзив.
09.03.2026 до суду звернувся позивач із заявою про збільшення розміру позовних вимог до 7 787 765,85 грн. Вказану заяву суд задовольнив, про що вказано в ухвалі від 12.03.2026.
Втім, 24.04.2026 до суду надійшли письмові заперечення відповідача проти заяви про збільшення розміру позовних вимог, адже, на думку відповідача, позивач одночасно змінив предмет та підстави позову.
Суд наголосив, що заяву про збільшення розміру позовних вимог було задоволено в засіданні 12.03.2026, яке проведене за участі представників сторін.
Крім того, не є зміною підстав позову доповнення позову новими обставинами при збереженні первісних обставин. Тому, твердження відповідача про одночасну зміну предмета й підстав позову є необґрунтованими. Заява позивача про збільшення фактично зводиться до збільшення кількісних показників та не змінює первісних обставин.
Тому, суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про залишення заяви про збільшення розміру позовних вимог без розгляду.
З огляду на строки розгляду справи та на те, що в підготовчому провадженні здійснено дії передбачені ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 11.06.2026.
Представник позивача безпосередньо в судовому засіданні 11.06.2026 наполягав на задоволенні заявленого позову, а представник відповідача, натомість, проти позовних вимог заперечував у повному обсязі.
Рішення в даній справі ухвалено з урахуванням ст.ст. 219, 220, 233 Господарського процесуального кодексу України.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - НЕК «Укренерго», позивач, ОСП, виконавець) є юридичною особою, що утворена 29.07.2019 як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, внаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 №73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 №829-р «Про погодження перетворення державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» у приватне акціонерне товариство».
НЕК «Укренерго» є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - ДП «НЕК «Укренерго») відповідно до ст. 108 Цивільного кодексу України, п. 5 Порядку перетворення державного унітарного комерційного підприємства в акціонерне товариство, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2012 №802, п. 3.2 Статуту НЕК "Укренерго".
НЕК "Укренерго" виконує функції оператора системи передачі - юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії (п. 55 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії").
За умовами п. 10. ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються договори, зокрема про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 33 Закону України "Про ринок електричної енергії" ОСП надає послуги з передачі електричної енергії на недискримінаційних засадах відповідно до вимог, встановлених цим Законом та кодексом системи передачі, з дотриманням встановлених показників якості надання послуг.
Оператор системи передачі надає послуги з передачі електричної енергії та послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління учасникам ринку на підставі договорів, укладених на основі типових договорів про надання послуг з передачі електричної енергії та про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління. Типові договори про надання послуг з передачі електричної енергії та про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління затверджуються Регулятором.
Порядок укладання таких договорів визначається кодексом системи передачі (ч. 4 ст. 33 Закону "Про ринок електричної енергії").
Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 гл. 1 р. XI Кодексу системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП "Про затвердження Кодексу системи передачі" від 14.03.2018 № 309 (далі - КСП) послуги з передачі електричної енергії та з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління надаються ОСП на недискримінаційних засадах відповідно до вимог, установлених законодавством та цим Кодексом. Послуги з передачі електричної енергії та з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління надаються на договірних засадах на основі типових договорів згідно з порядком, визначеним цим Кодексом. Типові форми договорів про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління та про надання послуг з передачі електричної енергії наведені в додатках 5 та 6 до цього Кодексу відповідно.
Згідно з ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Як вбачається із матеріалів справи, Державне підприємство «Регіональні електричні мережі» (далі - користувач, відповідач) 17.10.2023 подало повідомлення про приєднання до договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, ідентифікатор договору № 0537-03041ПД. Дата акцептування 01.01.2024.
Позивач підтвердив акцептування заяви і приєднання відповідача до договору.
Отже, між сторонами укладено договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 01.01.2024 з ідентифікатором № 0537-03041-ПД, в подальшій редакції затвердженій наказом № 627 від 06.08.2025 (далі - договір). 
Відповідно до п. 2.1. договору за цим договором ОСП (позивач) безперервно надає послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, а саме управління режимами роботи ОЕС України з виробництва, передачі, забезпечення планових перетоків електричної енергії по міждержавних лініях зв`язку ОЕС України з енергосистемами суміжних країн, розподілу та споживання електричної енергії для забезпечення здатності енергосистеми задовольняти сумарний попит на електричну енергію та потужність у кожний момент часу з дотриманням вимог енергетичної, техногенної та екологічної безпеки (далі - послуга).
Згідно з п. 2.2. договору користувач (відповідач) зобов`язується здійснювати оплату за надану послугу відповідно до умов цього договору.
Умовами п. 3 ч. 2 ст. 33 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що оператор системи передачі має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги з передачі та послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.
Пунктом 3.2. договору визначено, що оплата послуг здійснюється за тарифом, який встановлюється НKPEKП відповідно до затвердженою ним методики (порядку) та оприлюднюється OCП на офіційному вебсайті https://ua.energy/. Тариф застосовується з дня набрання чинності постановою, якою встановлено тариф, якщо більш пізній строк не визначено такою постановою. 
Оплата послуг з передачі електричної енергії та послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління здійснюється за тарифами, які визначаються Регулятором відповідно до затвердженої ним методики (ч. 5 ст. 33 Закону України "Про ринок електричної енергії").
Обсяг наданої послуги визначається відповідно до розділу XI Кодексу системи передачі (п. 3.3. договору).
Відповідно до п. 3.4. договору планова та/або фактична вартість послуги визначається як добуток діючого на момент надання послуги тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління та планового та/або фактичного обсягу послуги в розрахунковому періоді. На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України.
За умовами п. 3.5. договору користувач здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із зазначеною системою платежів і розрахунків: 
1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду; 
2 платіж - до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду; 
3 платіж - до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду.
Пунктом 3.6. договору передбачено, що плановий обсяг послуги, що використовується для визначення планової вартості послуги, визначається на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (далі - АКО) за кожну декаду розрахункового періоду.
Згідно з п. 3.7. договору користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронному вигляді. 
Вартість фактично наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти надання послуги направляються користувачам до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). 
Коригування обсягів та вартості фактично наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надаються АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в Системі управління ринком», що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку. 
Оплату вартості послуги, після коригування обсягів, користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта надання послуги (включно), або акт надання послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно).
Акти надання послуги та акти коригування до актів надання послуги у відповідному розрахунковому періоді виконавець OCП направляє користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає користувачу два примірники акта надання послуги та/або акта коригування до актів надання послуг в паперовому вигляді, підписані власноручним підписом зі своєї сторони. 
Згідно з умовами п. 3.8. договору користувач здійснює підписання актів надання послуги та актів коригування до актів надання послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 робочих днів з дня ix отримання Користувачем. 
У разі виникнення розбіжностей за отриманим від OCП за попередній розрахунковий період актом надання послуги користувач має право оскаржити зазначені в акті надання послуги вартість та/або фактичний обсяг послуги шляхом направлення OCП (АКО) та ППКО повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений цим договором термін. Якщо користувач не надає OCП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта надання послуги, то вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей. 
У разі підтвердження розбіжностей ППКО користувача надає АКО актуальні дані для здійснення врегулювання. Врегулювання розбіжносте й здійснюється в терміни та відповідно до вимог додатка 10 до Правил ринку та відображаються в акті коригування.
За наявності заборгованості кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення (за цим договором). При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів зараховується в оплату пені та штрафних санкцій, за наявності письмової згоди користувача (п. 3.9. договору).
Відповідно до п. 4.2.1. договору користувач бере на себе зобов`язання своєчасно та у повному обсязі здійснювати розрахунки за цим договором. 
Згідно з п. 11.1. договору OCП щокварталу оформлює акт звірки розрахунків наданої послуги відповідно до форми, наведеної в додатку 5 до цього договору, та в строк до 30 числа місяця, наступного за звітним кварталом, надсилає його користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (за допомогою Сервісу) або надає користувачу два примірники в паперовому вигляді, підписані власноруч ним підписом уповноваженою особи зі своєї сторони. Користувач протягом 3 робочих днів з дня отримання акта звірки розрахунків наданої послуги заповнює його зі своєї сторони, підписує його та повертає один примірник OCП. За окремим запитом користувача оформлюються відповідний акт звірки розрахунків наданої послуги.
У разі виникнення розбіжностей в акті звірки розрахунків наданої послуги користувач має право протягом 3 робочих днів з дня отримання такого акта відобразити такі розбіжності із відповідним обґрунтуванням в отриманому акті звірки, підписати та повернути його OCП. Якщо сторони не дійшли згоди, розбіжності та суперечки вирішуються у порядку, встановленому главою 12 цього договору (п. 11.2. договору).
Відповідно до п. 11.3. договору акти надання послуги, акти коригування до актів надання послуги, акти звірки розрахунків наданої послуги, рахунки, будь-які повідомлення за цим договором повинні направлятися однією стороною іншій за допомогою Сервісу, електронною поштою, а також можуть бути підтверджені рекомендованим листом, іншим реєстрованим поштовим відправленням a6o доставлені кур`єром під розписку за адресою, зазначеною в цьому договорі.
Згідно з п. 13.1. цей договір набирає чинності з дати акцептування заяви-приєднання, зазначеної в повідомленні ОСП, і діє до 31 грудня (включно) року, у якому акцептована заява-приєднання. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії цього договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, шляхом направлення відповідного повідомлення.
За доводами позивача, на виконання умов договору, у період з вересня 2025 по січень 2026, позивач надав, а відповідач отримав послугу на загальну суму 7 766 715,53 грн, що підтверджується відповідними актами надання послуг та актами коригування.
Однак, відповідач свої зобов`язання перед позивачем прострочив, послуги за спірний період не оплатив, внаслідок чого у відповідача за вказаний період виникла заборгованість на суму 7 766 715,53 грн, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Крім того позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 21 050,32 грн 3% річних.
Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач повідомив, що ДП "РЕМ" здійснює діяльність з урахуванням обмежень, викликаних введенням воєнного стану, тяжким фінансовим становищем, не маючи дієвих заходів впливу на боржників - державних вугледобувних підприємств та стягнення з останніх заборгованості. Зазначав, що вимога про стягнення 3% річних є несправедливою щодо відповідача, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар таких виплат може унеможливити виконання ДП "РЕМ" певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар є невиправдано обтяжливим та навіть непосильним для підприємства, у зв`язку із чим вимога про стягнення 3% річних, як і вимога про стягнення основного боргу, задоволенню не підлягають.
Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.
Відповідно до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 ст. 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором надання послуг, а відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У п. 3.7. договору визначено, що користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронному вигляді. 
Як вбачається з наявних у справі доказів, позивач дійсно надав відповідачу послуги за договором у період з вересня 2025 по січень 2026, що підтверджують:
- Акт надання Послуги № ДУА-0020468 за жовтень 2025 року від 31 жовтня 2025 на загальну суму 1 881 125,80 грн.;
- Акт надання Послуги № ДУА-0021331 за листопад 2025 року від 30 листопада 2025 на загальну суму 1 756 783,70 грн;
- Акт надання Послуги № ДУА-0022159 за грудень 2025 року від 31 грудня 2025 на загальну суму 1 912 246,96 грн;
- Акт надання Послуги № ДУА-0022985 за січень 2026 року від 31 січня 2026 на загальну суму 2 214 747,68 грн;
- Акт коригування № ДУА_К-0006217 до Акту надання Послуги № ДУА-0019659 від 30.09.2025 р. згідно з Договором від 01.01.2024 № 0537-03041-ПД від 09 грудня 2025 на загальну суму 1 811,39 грн.
Акти надання послуг та Акти коригування за спірний період підписані сторонами з використанням електронних цифрових підписів без зауважень. Доказів на спростування вказаної заборгованості відповідача перед позивачем матеріали справи не містять.
Враховуючи, що строк оплати за надані послуги настав, відсутність в матеріалах справи доказів оплати, то вимога позивача про стягнення заборгованості з відповідача у розмірі 7 766 715,53 грн визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю.
Щодо заперечень відповідача, наведених у відзиві на позовну заяву, суд їх відхиляє, з тих підстав, що заборгованість контрагентів відповідача перед ним не звільняє останнього від обов`язку належним чином виконувати свої зобов`язання за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0537-03041-ПД від 01.01.2024 та вчасно оплачувати отримані від позивача послуги.
У випадку невиконання контрагентами зобов`язань перед відповідачем, останній не був позбавлений можливості припинити постачання боржникам та відключити тих, у яких відсутнє постачання електричної енергії. Однак, доказів вчинення дій з метою налагодження розрахунків зі своїми боржниками - відповідач не надав.
Крім суми основного боргу, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача на свою користь 3 % річних у розмірі 21 050,32 грн за загальний період нарахування з 19.10.2025 по 16.02.2026.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується порушення відповідачем зобов`язань за договором, а отже відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання за договором.
За змістом частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.
Перевіривши надані позивачем розрахунки сум 3% річних, суд встановив їх правильність та арифметичну вірність, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 21 050,32 грн підлягають задоволенню повністю.
Посилання відповідача на неможливість належного виконання грошового зобов`язання за спірним договором внаслідок його скрутного фінансового становища, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України не дають підстав для звільнення його від виконання частини грошового зобов`язання за цим договором, тому є необґрунтованими.
Ризик є однією із ознак підприємницької діяльності. Принцип комерційного розрахунку та власного комерційного ризику є одним із принципів господарської діяльності. Тому, в даному випадку відсутні правові підстави перекладати комерційний ризик відповідача на позивача шляхом звільнення його від виконання частини прийнятих зобов`язань.
Підсумовуючи наведені вище обставини, Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" доведено порушення відповідачем зобов`язань зі своєчасної оплати наданих послуг за договором № № 0537-03041ПД від 01.01.2024. Позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
В п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2012 у справі «Федорченко та Лозенко проти України» (Заява № 387/03), зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими, узгодженими.
Судом зроблено оцінку кожного аргументу, наведеного учасниками справи, з`ясовані мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування в даному спорі, в тому числі застосовано до спірних правовідносин норму права та вказано мотиви такого застосування, що відповідає положенням ст. 238 ГПК України.
Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд - 

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" задовольнити.
2. Стягнути з Державного підприємств "Регіональні електричні мережі" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 85; код ЄДРПОУ 32402870) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25; код ЄДРПОУ 00100227) основний борг в розмірі 7 766 715,53 грн, 3% річних в розмірі 21 050,32 грн, судовий збір в розмірі 93 453, 19 грн.
3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 22.06.2026 року.

Суддя Ю.О.Підченко