Справа №296/9559/25
Категорія 38
2/295/5008/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.02.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі: 
головуючої – судді Семенцової Л.М., 
за участі секретаря – Шевчук А.Г., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з поверненя боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року до Корольовського районного суду м. Житомира подано вказану позовну заяву, в якій представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 32200-12/2024 від 15.12.2024 в розмірі 32 400,00 грн і понесені судові витрати, а також просить розглядати справу за відсутності представника позивача та вказує, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Позов обґрунтований тим, що 15.12.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № 32200-12/2024, відповідно до умов якого позивач в безготівковій формі надав позичальнику 12 000,00 грн шляхом їх перерахування на банківський рахунок останнього включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4441-11хх-хххх-5225, строк дії договору 120 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. В порушення умов вказаного договору відповідач свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів та сплати відсотків не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість.
25.04.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 250425, відповідно до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржника за договором про надання фінансового кредиту № 32200-12/2024 від 15.12.2024 в сумі 32 400,00 грн.
Обґрунтовуючи наявність права вимоги до відповідача, позивач посилається на положення ст. 512, 514 ЦК України та вказує, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право кредитора у зобов`язаннях і право вимоги до боржника на заборгованість, яка утворилась на дату відступлення права грошової вимоги, яку просить стягнути з відповідача на свою користь. 
На виконання вимог ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 18.09.2025 позовну заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» 15.10.2025 передано за підсудністю до Богунського районного суду м. Житомира (а. с. 42).
Згідно з ухвалою суду від 16.10.2025 позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 48-49).
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить його підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відплавлення (а. с. 55).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, в установлений строк відзив на позов не подав, суд вважає за можливе на підставі ст. 211, 223, 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення.
За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку.
Судом встановлено, що 15.12.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № 32200-12/2024, який підписаний електронним підписом позичальника Y995 (а. с. 5-8).
Згідно з розділом 1 договору фінансовий кредит складає 12 000,00 грн, строк позики 120 днів, процентна ставка 1 % в день на залишок заборгованості. Дата надання кредиту 15.12.2024, дата повернення кредиту 13.04.2025. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4441-11хх-хххх-5225.
Додаток № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 32200-12/2024 від 15.12.2024, підписаний відповідачем електронним цифровим підписом Y995, містить графік платежів, дату видачі кредиту 15.12.2024, кількість днів у розрахунку 120, чиста сума кредиту у розрахунковому періоді 26 4000,00 грн, сума кредиту за договором 12 000,00, проценти за користування кредитом 14 400,00 грн, реальна річна процентна ставка 2428,90 %, загальна вартість кредиту 26 400,00 грн (а. с. 9).
На виконання умов договору 15.12.2024 відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 12 000,00 грн шляхом здійснення переказу на банківський рахунок ОСОБА_1 з використанням системи IPAY.UA на картку № НОМЕР_1 хх-хххх-5225 (а. с. 12).
Згідно з розрахунком заборгованість за договором фінансового кредиту № 32200-12/2024 від 15.12.2024 становить 32 400,00 грн, з яких: 12 000,00 грн - тіло кредиту, 14 400,00 грн – відсотки за користування кредитом, які нараховані за період з 15.12.2024 по 13.04.2025, 6000,00 грн - заборгованість за пенею (а. с. 18).
25.04.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 25042025, відповідно до умов якого, акту прийому-передачі від 25.04.2025 та Витягу з Реєстру боржників від 25.04.2025 ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржника за договором фінансового кредиту № 32200-12/2024 від 15.12.2024, боржником за яким є ОСОБА_1 (а. с. 13-17).
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
В частинах 1, 2 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У статті 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється.
За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту за тілом кредиту та відсотками, які нараховані в межах строку кредитування є обґрунтованими, оскільки наявність такої суми заборгованості підтверджена належними доказами, а відтак з позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 12 000,00 грн та відсотками за користування кредитом в розмірі 14 400,00 грн, що разом становить 26 400,00 грн. 
Звертаючись до суду з позовом позивач, окрім стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками, просить стягнути з відповідача за договором про надання фінансового кредиту пеню в сумі 6000,00 грн.
Частиною 1 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до п. 18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Кредитний договір укладений відповідачем під час дії воєнного стану, отже, на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п. 18 Перехідних положень ЦК України.
Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 18.10.2023 в справі № 706/68/23 дія п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір.
Аналогічний правовий висновок, щодо застосування п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, викладений у постанові Верховного Суду від 12.06.2024 у справі № 910/10901/23.
Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 № 183/7850/22 зазначив, що тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Практика Верховного Суду в цих правовідносинах є послідовною і незмінною.
Отже, суд вважає, що нарахування неустойки (штрафу, пені) за невиконання грошових зобов`язань в період дії воєнного стану є неправомірним, а відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягаю.
Проаналізувавши надані позивачем докази в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, надавши оцінку нормам матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню частково з підстав, наведених по тексту рішення, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 26 400,00 грн. В задоволенні вимог про стягнення пені в розмірі 6000,00 грн суд відмовляє за безпідставністю.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує сплачений судовий збір.
Керуючись ст. 12, 76-81, 141, 259, 263-268, 273, 280-282, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з поверненя боргів» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 32200-12/2024 від 15.12.2024 у розмірі 26400,00 грн та сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн, а всього 29428 (двадцять дев`ять тисяч чотириста двадцять вісім) грн 00 коп. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з поверненя боргів», місцезнаходження: м. Київ, вул. С. Петлюри, 30, ЄДРПОУ 35625014.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Л.М. Семенцова