Справа № 991/1241/26
Провадження №11-сс/991/304/26

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2026 року            м. Київ
Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
судді - доповідача     ОСОБА_1 ,
суддів       ОСОБА_2 , 
ОСОБА_3 , 
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу скаржника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13.02.2026, якою повернуто скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійснення процесуальних дій в межах кримінального провадження № 12025042130000844 від 13.06.2025.
ВСТАНОВИЛА:
1.Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13.02.2026 ОСОБА_5 повернуто скаргу на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк, разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Слідчий суддя встановив, що до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк, а саме у нерозгляді клопотань ОСОБА_5 від 20.01.2026 та від 03.02.2026 у кримінальному провадженні № 12025042130000844 від 13.06.2025 року. 
У своїй скарзі ОСОБА_5 прохав визнати бездіяльність слідчого/прокурора та зобов`язати слідчого винести постанови за результатами розгляду клопотань від 20.01.2026 та 03.02.2026 у порядку ст. 220 КПК України та видати їх належним чином. 
Слідчий суддя встановив зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів, що ОСОБА_5 оскаржує бездіяльність слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпро) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , що полягає у нерозгляді нею клопотань ОСОБА_5 від 20.01.2026 та від 03.02.2026, поданих у порядку ст. 220 КПК України. Водночас слідчим суддею зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів визначено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, що є корупційним кримінальним правопорушенням, а також за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 366, 367 КК України, що згідно з вимогами ст. 331 КПК України та примітки до ст. 45 КК України, не є корупційними кримінальними правопорушеннями та не підсудні Вищому антикорупційному суду. 
Згідно зі змістом скарги та доданих до неї матеріалів, суб`єктами можливо вчиненого кримінального правопорушення, зокрема за ст. 364 КК України, є слідчі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які не входять до переліку осіб, зазначених у п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України - суб`єктів можливих складів злочинів, які відносяться до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду. Разом з тим, згідно зі змістом скарги та доданих до неї матеріалів, слідчий суддя дійшов висновку, що заявник оскаржував бездіяльність слідчого щодо нерозгляду ним клопотань заявника у рамках кримінального провадження, досудове розслідування в якому здійснюється за фактом можливого вчинення, зокрема, кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, слідчими ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Заявник зазначав в скарзі про завдану йому лише моральну шкоду, а не зазначений розмір завданої матеріальної шкоди позбавив слідчого суддю можливості встановити відповідність скарги ознаці підсудності за п. 2. ч. 5 ст. 216 КПК України. 
Таким чином слідчий суддя дійшов до висновку що скарга не відповідає критеріям ст. 331 КПК України з урахуванням положень п. п. 1 - 3 ч. 5 ст. 216 КПК, а розгляд та прийняття рішення за її результатами не належить до компетенції ВАКС, що призвело до неможливості прийняти рішення за скаргою.Натомість слідчий суддя встановив, що скарга має розглядатися слідчим суддею місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а саме Шевченківським районним судом міста Дніпра. У зв`язку з цим, слідчий суддя повернув скаргу особі, яка її подала.
2.Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала. 
Посилаючись на неповноту судового розгляду та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, в апеляційній скарзі апелянт ставить вимогу про скасування ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13.02.2026 та постановлення нової, якою прохає визнати скаргу такою, що підлягає новому розгляду по суті слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.
В обґрунтування наведених доводів, апелянт вказує, що слідчий суддя вчинив підміну предмета розгляду скарги тим, що проводив оцінку підсудності скарги Вищому антикорупційному суду, замість розгляду скарги по суті. ОСОБА_5 стверджує, що слідчий суддя безпідставно застосував критерії передбачені ч. 5 ст. 216 КПК України, однак такий підхід є виходом за межі повноважень слідчого судді та суперечить завданню кримінального провадження. 
Крім того, апелянт стверджує, що відсутність, на думку слідчого судді, ознак підсудності скарги Вищому антикорупційному суду не може бути підставою для відмови у здійсненні судового контролю та її повернення, оскільки його скарга передбачена законом як така, що підлягає розгляду. 
З урахуванням вказаного, ОСОБА_5 стверджує, що слідчий суддя ухилився від здійснення судового контролю, тому постановлена ухвала від 13.02.2026 підлягає скасуванню, а скарга має бути направлена на новий розгляд для дотримання права на ефективний засіб юридичного захисту та уникнення невиправданого затягування доступу до правосуддя. 
Також, апелянт в апеляційній скарзі ставить вимогу про винесення окремої ухвали про звернення Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду до Вищої ради правосуддя з метою притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчого судді ОСОБА_12 , у зв`язку з ознаками ухилення від обов`язку судового контролю, бездіяльністю та підміною дати ухваленого судового рішення. 
3.Позиції учасників судового провадження.
Апелянт належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного перегляду (а. п. 98, 101), в судове засідання не прибув, про поважність причин свого неприбуття не повідомив.
За таких обставин, колегією суддів, відповідно до приписів ч. 4 ст. 405 КПК України, здійснено апеляційний розгляд за відсутності належним чином повідомленого учасника судового провадження.
4.Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Вирішуючи клопотання ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13.02.2026, колегія суддів зазначає наступне.
В обґрунтування необхідності поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт вказав, що про ухвалу слідчого судді від 13.02.2026 у справі № 991/1241/26, йому стало відомо лише 23.04.2026 шляхом пошуку в Єдиному державному реєстрі судових рішень за номером кримінального провадження, а копію ухвали до цього моменту він не отримував.
Вирішуючи клопотання ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13.02.2026, колегія суддів враховує положення п. 3 ч. 3 ст. 395 КПК України, відповідно до яких, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Водночас відповідно до матеріалів судового провадження, 17.02.2026 року копію ухвали Вищого антикорупційного суду від 13.02.2026 разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами було направлено заявнику за адресою АДРЕСА_1 (а. п. 47). Згідно з відомостями (трекінговою інформацією про відправлену кореспонденцію) сайту АТ «Укрпошта», 21.02.2026 рекомендований лист за № R067103311320 прибув у відділення, а 07.03.2026 за закінченням терміну зберігання був повернутий відправнику (а. п. 49).
З матеріалів судового провадження вбачається, що ухвала слідчого судді постановлена без виклику ОСОБА_5 (а. п. 41 -46). Колегія суддів враховує висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 04.11.2019 (справа №760/12179/16-к), відповідно до якого, якщо ухвала слідчого судді постановлена без виклику особи інтересів якої вона стосується та яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи має обчислюватись з дня отримання копії судового рішення, незалежно від наявності інших джерел інформування про прийняте рішення. Відтак, з огляду на те, що строк на апеляційне оскарження розпочався з моменту отримання апелянтом її копії - 23.04.2026, а апеляційна скарга подана через електронний суд 23.04.2026, з урахуванням положень п. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді ВАКС від 13.02.2026 апелянтом не пропущений.
З урахуванням вказаного, колегія суддів залишає без розгляду клопотання ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13.02.2026.
Розглядаючи доводи апеляційної скарги по суті, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Пунктом 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.
Суд першої інстанції - місцевий загальний суд, який має право ухвалити вирок або постановити ухвалу про закриття кримінального провадження, а також Вищий антикорупційний суд у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до його підсудності (п. 22 ч. 1 ст. 3 КПК України).
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави (ч. 1 ст. 306 КПК України). 
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.
Частиною 1 статті 331 КПК України визначено, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 3662, 3663 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1 - 3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України. 
Своєю чергою, відповідно до примітки до статті 45 КК України, корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 3641, 3652, 368 - 3692 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_5 01.06.2025 звернувся за допомогою електронної пошти до ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області в порядку ст. 214 КПК України з повідомленням про скоєння злочину слідчими ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 за ознаками ст. 364, ст. 366, ст. 367 КК України. Заявник вказує, що слідчими ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 було скоєно злочин під час здійснення службових обов`язків в кримінальному провадженні № 12024041650001079, який полягає в упередженому ставленні до заяви ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 246 КК України, та у бездіяльності, яка полягає у невинесенні постанов за 15 клопотаннями заявника від 15.04.2025, а також у винесенні постанови про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. У наслідок чого, як зазначає апелянт, йому було завдано моральну та матеріальну шкоду (без визначення розміру).
Водночас як правильно зазначив слідчий суддя, кримінальні правопорушення, передбачені ст. 366, 367 КК України не належать до підсудності ВАКС відповідно до положень ст. 331 КПК України. А підсудність кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364 КК України, можлива лише за наявності обов`язкових умов, передбачених п. 1 - 3 ч. 5 ст. 216 КПК України.Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що з матеріалів скарги та заяви про кримінальні правопорушення вбачається, що заявником не наведено обставин щодо наявності спеціальних суб`єктів вчинення кримінального правопорушення та розміру предмета кримінального правопорушення або завданої ним шкоди (п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України), що обумовлювало б віднесення даної справи до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду.
Посилання у скарзі на вчинення кримінального правопорушення, кваліфікованого заявником за ст. 364 КК України, яка хоча і відноситься до корупційних та є предметно підсудною ВАКС, не враховується колегією суддів, оскільки саме лише згадування зазначеної кваліфікації, без наведення відповідних суб`єктів вчинення кримінального правопорушення та розміру ймовірно спричиненої ним шкоди, на думку колегії суддів, свідчить про штучне створення заявником умов для віднесення порушеної ним скарги до предметної підсудності ВАКС. Загальне посилання у тексті скарги на ст. 364 КК України, а також абстрактне зазначення про перевищення ймовірно завданою шкодою розміру п`яти тисяч прожиткових мінімумів для працездатних осіб, не створює для слідчого судді Вищого антикорупційного суду обов`язку здійснити судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. 
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та зауважує про те, що повернення скарги особі, яка її подала не позбавляє можливості повторно звернутись з такою скаргою з дотриманням правил підсудності.
З урахуванням вказаних обставин, а також вимог ст. 331, ч. 5 ст. 216 КПК України, скарга ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк, не підлягає розгляду слідчим суддею Вищого антикорупційного суду, про що правильно зазначив і слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі.
Розглядаючи вимогу апелянта про звернення з дисциплінарною скаргою до Вищої ради правосуддя щодо ознак вчинення слідчим суддею дисциплінарного проступку, колегія суддів бере до уваги положення ч. 2 ст. 42 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» , згідно з положеннями якої, скарга має бути подана в порядку визначеному Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Відповідно до ч. 1 ст. 107 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» право на звернення зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді, з повідомленням про вчинення дисциплінарного проступку суддею (дисциплінарною скаргою) має будь-яка особа. Органи державної влади здійснюють зазначене право через своїх керівників або представників. 
Однією з вимог щодо звернення зі скаргою про дисциплінарний проступок згідно з ч. 3 п. 2 ст. 107 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» є те, що скарга має містити конкретні відомості про наявність у поведінці судді ознак дисциплінарного проступку, який відповідно до частини першої статті 106 цього Закону може бути підставою для дисциплінарної відповідальності судді. Дослідивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для звернення зі скаргою про вчинення дисциплінарного проступку слідчим суддею ОСОБА_12 до Вищої ради правосуддя. Крім того, відповідно до норм КПК, які встановлюють порядок провадження в суді апеляційної інстанції, звернення зі скаргою до Вищої ради правосуддя не належить до повноважень суду апеляційної інстанції під час апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді.
5. Висновки суду.
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
В силу вимог п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів, дотримуючись вимог ст. 404 КПК України, оцінивши у сукупності матеріали судового провадження, дійшла висновку, що ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13.02.2026 відповідає вимогам законності, обґрунтованості та вмотивованості, а апеляційна скарга ОСОБА_5 не містить доводів, які б могли переконати колегію суддів у протилежному, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 304, 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13.02.2026 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя - доповідач          ОСОБА_1 

Судді           ОСОБА_2 

ОСОБА_3