Справа № 909/224/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

30.04.2026 	 	м. Івано-Франківськ	

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., секретар судового засідання Карпінець Г. Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Державної екологічної інспекції Карпатського округу 
(вул. Академіка Сахарова, буд. 23-А, Івано-Франківськ, 
Івано-Франківська область, 76018)

до відповідача: Болехівської міської ради Івано-Франківської області
(пл. Франка Івана, буд. 12, м. Болехів, Калуський район,
Івано-Франківська область, 77202)

про стягнення шкоди в сумі 332 662, 10 гривень,

за участі:
від позивача: Голубчак Наталії Вікторівни, 
від відповідача: Кудли Ольги Йосипівни, Трояна Володимира Станіславовича,

В С Т А Н О В И В:

1. Під час судового розгляду справи здійснювалося фіксування судових засідань технічними засобами.
2. Рішення у цій справі ухвалено за результатами оцінки поданих доказів.
3. За результатами розгляду справи суд бере до уваги таке.
І. СУТЬ СПОРУ
4. У лютому 2026 року до Господарського суду Івано-Франківської області звернулася Державна екологічна інспекція Карпатського округу із позовною заявою до Болехівської міської ради Івано-Франківської області про стягнення шкоди в сумі 332 662, 10 гривень.
ІІ. ВИРІШЕННЯ ПРОЦЕСУАЛЬНИХ ПИТАНЬ ПІД ЧАС РОЗГЛЯДУ СПРАВИ
5. Ухвалою від 25.02.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи; розгляд справи по суті призначив на 31.03.2026; зобов`язав сторони подати заяви по суті спору, зокрема: відповідачу встановив 15 - ти денний строк з моменту вручення ухвали суду для подачі відзиву на позов.
6. 09.03.2026 вх. № 4203/26 через підсистему "Електронний суд" від Болехівської міської ради Івано-Франківської області надійшло клопотання про зупинення розгляду справи.
7. 09.03.2026 вх. № 4200/26 через підсистему "Електронний суд" від Болехівської міської ради Івано-Франківської області надійшов відзив на позовну заяву.
8. 11.03.2026 вх. № 4414/26 через підсистему "Електронний суд" від Державної екологічної інспекції Карпатського округу надійшли заперечення на клопотання про зупинення розгляду справи.
9. 17.03.2026 вх. № 4798/26 через підсистему "Електронний суд" від Державної екологічної інспекції Карпатського округу надійшла відповідь на відзив.
10. 19.03.2026 вх. № 5120/26 через підсистему "Електронний суд" від Болехівської міської ради Івано-Франківської області надійшли заперечення на відповідь на відзив.
11. 30.03.2026 вх. № 5779/26 через підсистему "Електронний суд" від Державної екологічної інспекції Карпатського округу надійшли додаткові пояснення у справі.
12. В судовому засіданні 31.03.2026 суд долучив усі подані письмові докази до матеріалів справи, у задоволенні клопотання позивача про зупинення розгляду справи відмовив.
13. При цьому, відмовляючи у задоволенні означеного клопотання відповідача про зупинення розгляду справи суд виходив з наступного.
14. Як встановлено судом, у провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебуває справа № 300/9238/25 за позовом Болехівської міської ради до Державної екологічної інспекції Карпатського округу про визнання дій протиправними та зобов`язання утриматися від дій. 
15. Так, Болехівська міська рада Івано-Франківської області звернулася до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції Карпатського округу про визнання протиправними дії, що полягають у проведенні заходу державного нагляду (контролю) на підставі наказу від 06.09.2024 № 332/04.2-03 "Про посилення заходів та дотримання вимог пожежної безпеки та природоохоронного законодавства" на території Болехівеької міської ради Калуського району Івано-Франківської області, складанні акту від 06.09.2024 № 106/02.1 посилення заходів, спрямованих на запобігання та виявлення правопорушень, яким зафіксовано факт незаконної порубки дерев за межами населеного пункту с. Тисів, урочище "Під широким", зобов`язання утриматися від подальшого вчинення дій, а саме: від проведення заходів державного нагляду (контролю) на території Болехівської міської ради без дотримання вимог законодавства, зокрема без належних правових підстав, визначеної процедури, предмета та обсягу контролю, від складання актів перевірок, розрахунків шкоди та інших документів за результатами таких заходів не у спосіб, визначений чинним законодавством.
16. Підставою звернення із вказаним позовом є протиправне та незаконне на переконання позивача, складання акту від 06.09.2024 № 106/02.1.
17. За правовим висновком Верховного Суду в постанові від 17.03.2020 у справі № 912/823/18, що є обов`язковим для врахування судом першої інстанції в силу частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, природоохоронне законодавство не ставить у залежність від скасування/не скасування та/або дійсності/ недійсності припису про усунення виявлених порушень, винесеного на підставі акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, можливість стягнення шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища (зокрема про охорону атмосферного повітря), та відповідно задоволення позову.
18. Відтак, суд приходить до висновку, що навіть за умови задоволення Івано-Франківським окружним адміністративним судом позову Болехівської міської ради про визнання дій Державної екологічної інспекції Карпатського округу протиправними та зобов`язання утриматися від дій, означене не спростує обставин, наведених у акті № 57 від 17.03.2020, складеного за результатом посилення заходів, спрямованих на запобігання та виявлення правопорушень на території Калуського району та яким зафіксовано факт незаконної порубки дерев за межами населеного пункту с. Тисів, урочище "Під широким".
19. Враховуючи викладене вище у суду відсутні підстави для зупинення провадження у справі № 909/224/26 до набрання законної сили рішенням суду у справі № 300/9238/25, а відтак у задоволенні клопотання відповідача про зупинення розгляду справи суд відмовив.
20. 22.04.2026 вх. № 7403/26 через підсистему "Електронний суд" від Державної екологічної інспекції Карпатського округу надійшли додаткові пояснення у справі.
21. За наслідком судового засідання 30.04.2026 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
ІІІ. ПОЗИЦІЯ СТОРІН
22. Позиція позивача. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що відповідач всупереч вимогам Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", Закону України "Про рослинний світ", Закону України "Про місцеве самоврядування", Лісового кодексу України, не виконав обов`язку встановленого законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів та не забезпечив охорону лісів від незаконних рубок і, як наслідок, заподіяно шкоду навколишньому природному середовищу у заявленій до стягнення сумі в розмірі 332 662, 10 гривень, що підтверджується актом № 57 від 17.03.2020 посилення заходів, спрямованих на запобігання та виявлення правопорушень на території Калуського району.
23. Позиція відповідача. Відповідач у відзиві проти позову заперечив. Свою позицію обґрунтовує тим, що земельна ділянка, на якій виявлена незаконна порубка дерев, не сформована як об`єкт земельних відносин, не має кадастрового номера, не була передана у комунальну власність і не зареєстрована за Болехівською територіальною громадою, знаходиться поза межами проекту формування територій і встановлення меж сільських рад та населених пунктів по Тисівській сільській раді (затвердженого рішенням Івано-Франківської обласної ради за № 188-9/99 від 27.08.1999) та проекту формування територій і встановлення меж сільських рад та населених пунктів по Поляницькій сільській раді (затвердженого рішенням Івано-Франківської обласної ради за № 188-9/99 від 27.08.1999).
24. Крім того, відповідач вказує, що відповідальність за заподіяну шкоду покладається саме на особу, яка її завдала. У даному випадку незаконну рубку дерев, як встановлено матеріалами перевірки та листами органів Національної поліції, вчинено невстановленими особами. При цьому жодних доказів того, що Болехівська міська рада здійснювала такі дії або сприяла їх вчиненню, позивачем не надано.
25. Разом із тим, на думку відповідача, делеговані повноваження щодо здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства не означають покладення на орган місцевого самоврядування відповідальності за будь-які порушення такого законодавства, вчинені третіми особами. Контрольні функції мають організаційний та наглядовий характер і не можуть підміняти собою обов`язок безпосереднього відшкодування шкоди, заподіяної невстановленими правопорушниками.
26. Відповідач стверджує, що у даному випадку спірна земельна ділянка не віднесена до земель лісогосподарського призначення, не включена до матеріалів лісовпорядкування, не перебуває на балансі лісокористувача та не має правового статусу лісу. Відтак, відсутність доказів належності спірних дерев до лісового фонду або до об`єктів, на які поширюється спеціальний режим охорони лісів, унеможливлює застосування постанови № 665 та здійснення розрахунку шкоди на її підставі, а застосування Додатку 1 Постанови КМУ № 665 у даному випадку є передчасним.
27. Отже, відповідач вказує на те, що оскільки спірна земельна ділянка не є лісом та не належить до лісового фонду, на Болехівську міську раду не покладено обов`язку щодо охорони лісу у розумінні Лісового кодексу України. Відтак відсутній як сам обов`язок, так і склад правопорушення у вигляді протиправної бездіяльності.
IV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
28. Державна екологічна інспекція Карпатського округу відповідно до статті 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", Положення про Державну екологічну інспекцію Карпатського округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 20.02.2023 № 38 (чинне на час посилення заходів), наказу Державної екологічної інспекції Карпатського округу від 06.09.2024 № 332/04.2-03 "Про посилення заходів за дотриманням вимог пожежної безпеки та природоохоронного законодавства на території Калуського району Івано-Франківської області" спільно з головним спеціалістом відділу лісового та мисливського господарства в Івано-Франківській області Західного міжрегіонального управління та мисливського господарства Мельничуком Генадієм Олександровичем здійснено державний контроль за дотриманням вимог природоохоронного законодавства на території Калуського району Івано-Франківської області.
29. Під час посилення заходів, спрямованих на запобігання та виявлення правопорушень на території Калуського району Івано-Франківської області, виявлено факти незаконної рубки 25 сироростучих та сухостійних дерев породи бук та ялина за межами населеного пункту с. Тисів (урочище "Під Широким") (географічні координати 49.057823, 23.726485) Болехівської міської ради Калуського району Івано-Франківської області, з діаметрами пнів: 31, 70, 52, 64, 48, 44, 30, 78, 48, 37, 45, 47, 38, 20, 27, 35, 33, 40, 24, 30, 28, 38, 33, 12, 36 сантиметрів.
30. Дане правопорушення зафіксовано Актом № 106/02.1 від 06.09.2024 складеним за результатами посилення заходів спрямованих на запобігання та виявлення правопорушень на території Калуського району Івано-Франківської області Івано-Франківської області, а саме незаконну рубку 25 сироростучих та сухостійних дерев породи бук та ялина за межами населеного пункту с.Тисів (урочище "Під Широким") (географічні координати 49.057823, 23.726485) Болехівської міської ради Калуського району Івано-Франківської області, з діаметрами пнів: 31, 70, 52, 64, 48, 44, 30, 78, 48, 37, 45, 47, 38, 20, 27, 35, 33, 40, 24, 30, 28, 38, 33, 12, 36 сантиметрів.
31. Облік пнів незаконно зрубаних дерев проведено за участю головного спеціаліста відділу лісового та мисливського господарства в Івано-Франківській області Західного міжрегіонального управління та мисливського господарства Мельничука Генадія Олександровича та складено Відомість № 1 обліку пнів незаконно зрубаних дерев за межами с. Тисів Болехівської міської ради від 06.09.2024 за географічними координатами: 49.057823, 23.726485, в якій зафіксовано кількість, стан, породи, ознаки, діаметри незаконно зрубаних (знищених) дерев.
32. Заміри пнів знищених (зрубних) дерев проводилися вимірювальною металевою рулеткою Р-10 УЗК виробник "Союзний завод" № 34 (свідоцтво про повірку від 20.05.2024 № 0798/м).
33. Відповідно до розрахунку розміру шкоди, завданої навколишньому природному середовищу незаконною рубкою дерев на території Болехівської міської ради за межами с. Тисів (географічні координати: 49.057823, 23.726485) Болехівської територіальної громади, Івано-Франківської області (акт від 06.09.2024), який долучений позивачем до позовної заяви, розмір завданої шкоди становить 332 662, 10 гривень.
34. Як зазначає позивач, відповідно до даних відкритого офіційного інформаційного порталу "Публічна кадастрова карта", на якому оприлюднюються відомості Державного земельного кадастру, місце вчинення незаконної рубки дерев за географічними координатами 49.097823, 23.726485 знаходиться за межами населеного пункту с. Тисів Болехівської міської ради, ділянка не сформована. 
35. Як вбачається з відомостей розміщених на офіційному веб-порталі ВО "Укрдержліспроект" у геоінформаційній кадастровій системі "ГІС- Ліспроект" занесено відомості, щодо самозаліснених територій України. За результатами пошуку координат 49.097823, 23.726485, за якими виявлено позивачем незаконну рубку 25 дерев, дана територія відноситься до самозаліснених земель площею 30, 7700 га на території Болехівської міської територіальної громади, земельна ділянка не сформована.
36. Листом від 10.09.2024 № 01-03/3943 Інспекцією надіслано матеріали перевірки до відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області та ГУНП в Івано-Франківській області для внесення відомостей в ЄРДР та проведення досудового розслідування.
37. Відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського РВП листами від 18.10.2024 № 12202-2024 та від 21.01.2026 № 15054-2026 повідомило, що завершено розгляд матеріалів від 10.09.2024 про виявлення факту незаконної рубки 25 дерев в урочищі "Під Широким" за межами населеного пункту с. Тисів Болехівської міської ради, які зареєстровані в ЄО за № 3799 від 20.09.2024. Також проінформовано, що під час звернення було здійснено пошукові заходи щодо встановлення осіб, які причетні до даної події. Однак винних осіб, у вчиненні даного правопорушення на даний час не встановлено.
38. Державною екологічною інспекцією Карпатського округу, з метою досудового врегулювання спору було надіслано Болехівській міській раді претензію № 72/25 від 18.11.2025 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок незаконної рубки дерев в розмірі 332 663, 10 гривень.
39. Листом від 22.12.2025 № 4354/02.1-15/25 Болехівська міська рада повідомила що не погоджується здійснювати оплату даної претензії у зв`язку із тим, що дана земельна ділянка на якій здійсненна незаконна рубка дерев (географічні координати 49.057823, 23.726485), не сформована, не має кадастрового номера, не передана у комунальну власність та не зареєстрована за Болехівською міською радою, знаходиться поза межами проекту формування території і встановлення меж сільських рад та населених пунктів по Тисівській сільській раді та населених пунктів по Поляницькій сільській раді.
40. Відтак, відповідач в добровільному порядку суму шкоди не сплатив, що стало підставою звернення до суду із позовом про її стягнення.
V. ПОЗИЦІЯ СУДУ
Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.
41. Згідно зі статтею 66 Конституції України, кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
42. За статтею 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовуванні в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.
43. Відповідно до частин 1, 4 статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Аналогічне положення міститься у статті 40 Закону України "Про рослинний світ". Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
44. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (ч. 1 ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища").
45. Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду визначені у статті 1166 Цивільного кодексу України, з аналізу якої вбачається, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України).
46. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, шкода, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
47. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
48. Отже, суди, розглядаючи спори про стягнення шкоди, мають встановлювати обставини щодо наявності всіх елементів складу правопорушення у їх сукупності.
49. У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.
50. Відносини, які стосуються володіння, користування та розпоряджання лісами і спрямовуються на забезпечення охорони, відтворення та стале використання лісових ресурсів з урахуванням екологічних, економічних, соціальних та інших інтересів суспільства, (лісові відносини) регулюються, зокрема Лісовим кодексом України.
51. Відповідно до статті 63 Лісового кодексу України, ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.
52. Згідно із пунктом 5 частини першої статті 64 Лісового кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.
53. За приписами статті 86 Лісового кодексу України, організація і забезпечення охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на органи місцевого самоврядування, власників лісів і постійних лісокористувачів.
54. За приписами частини 6 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
55. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 26.05.2022 у справі № 922/2317/21, від 26.07.2022 у справі № 924/883/21, від 18.05.2023 у справі № 914/669/22, для встановлення факту правопорушення основним доказом є акт перевірки, в якому зафіксований факт правопорушення та який відповідно до статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" є документом, що фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб`єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства, зокрема у сфері охорони навколишнього природного середовища.
56. За змістом пункту "ї" частини 1 статті 15 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
57. Згідно із пунктом б частини 1 статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.
58. Відповідно до статті 107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Шкода, заподіяна лісу, не наданому в користування, у разі невстановлення осіб, винних у заподіянні шкоди, відшкодовується органом місцевого самоврядування, у межах території якого знаходиться ліс, якому була заподіяна шкода.
59. Отже, Лісовий кодекс України, зокрема частина 2 статті 107 Лісового кодексу України, передбачає обов`язок органу місцевого самоврядування відшкодувати заподіяну лісу шкоду. Аналіз частини 2 статті 107 Лісового кодексу України свідчить про те, що такий обов`язок виникає в органу місцевого самоврядування за наявності таких умов у їх сукупності: - якщо особи, винні у заподіянні шкоди, не встановлені та - якщо ліс, якому була заподіяна шкода, знаходиться у межах території органу місцевого самоврядування.
60. Відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського РВП листами від 18.10.2024 № 12202-2024 та від 21.01.2026 №15054-2026 повідомило, що завершено розгляд матеріалів від 10.09.2024 про виявлення факту незаконної рубки 25 дерев в урочищі "Під Широким" за межами населеного пункту с. Тисів Болехівської міської ради, які зареєстровані в ЄО за № 3799 від 20.09.2024. Також проінформовано, що під час звернення було здійснено пошукові заходи щодо встановлення осіб, які причетні до даної події. Однак винних осіб, у вчиненні даного правопорушення на даний час не встановлено.
61. Встановивши ці обставини, суд дійшов висновку про те, що у спірних правовідносинах конкретні особи, винні у заподіянні шкоди, не встановлені, що є умовою для покладення відповідальності за заподіяну лісу шкоду на орган місцевого самоврядування, у межах території якого знаходиться ліс, якому була заподіяна шкода.
62. Матеріалами справи підтверджується факт незаконної вирубки дерев на території Болехівської міської ради за межами с. Тисів Болехівської територіальної громади, Івано-Франківської області.
63. Як вбачається з відомостей розміщених на офіційному веб-порталі ВО "Укрдержліспроект" у геоінформаційній кадастровій системі "ГІС- Ліспроект" занесено відомості, щодо самозаліснених територій України. За результатами пошуку координат 49.097823, 23.726485, за якими виявлено позивачем незаконну рубку 25 дерев, дана територія відноситься до самозаліснених земель площею 30, 7700 га на території Болехівської міської територіальної громади, земельна ділянка не сформована.
64. Тому, суд зазначає про те, що за відсутності встановлених винних осіб у незаконній вирубці дерев та за обставини виявлення незаконної вирубки дерев на земельній ділянці, вкритій лісовою рослинністю, яка знаходиться у межах території відповідача - Болехівської міської ради Івано-Франківської області, у спірних правовідносинах наявні усі умови, передбачені частиною 2 статті 107 Лісового кодексу України, для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді відшкодування шкоди на підставі цієї норми закону за завдання шкоди лісу внаслідок незаконної вирубки дерев і саме відповідач, як орган місцевого самоврядування, у межах території якого знаходиться ліс, якому була заподіяна шкода, є особою, відповідальною за виявлене правопорушення у вигляді незаконної вирубки дерев.
65. Відтак протиправна поведінка відповідача полягає в тому, що він не виконав свого обов`язку щодо здійснення охорони лісу від незаконних рубок, не здійснив контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідач, допустивши протиправну бездіяльність у вигляді нездійснення дій, направлених на забезпечення охорони і збереження лісу від незаконних рубок на належній йому території земель лісового фонду, діяв неправомірно, що призвело (причинно-наслідковий зв`язок) до незаконного вирубування невстановленими особами дерев та спричинення шкоди лісу. Вина відповідача презюмується та ним не спростована.
66. Щодо тверджень відповідача, що земельні ділянки, на яких був виявлений факт незаконної вирубки дерев, не відносяться до лісового фонду, що унеможливлює застосування до спірних правовідносин у цій справі положень частини 2 статті 107 Лісового кодексу України, суд вважає їх безпідставними з огляду на таке.
67. Відповідно до частини 1 статті 1 Лісового кодексу України:
- ліс - тип природних комплексів (екосистема), у якому поєднуються переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними ґрунтами, трав`яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов`язані у своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє природне середовище;
- усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави; 
- самозалісена ділянка - земельна ділянка будь-якої категорії земель (крім земель лісогосподарського призначення, природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення) площею понад 0, 5 гектара, вкрита частково чи повністю лісовою рослинністю, залісення якої відбулося природним шляхом;
- інші лісовкриті землі - земельні ділянки, вкриті лісовою рослинністю, заростями багаторічних дерев`янистих кущових рослин, у тому числі самозалісені, та не надані для ведення лісового господарства.
68. Згідно зі статтею 4 Лісового кодексу України, до лісового фонду України належать усі ліси на території України незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, у тому числі лісові ділянки, захисні насадження лінійного типу площею не менше 0, 1 гектара, інші лісовкриті землі.
69. Отже, за положеннями Лісового кодексу України, віднесення лісів до лісового фонду України не залежить від категорії (основного цільового призначення) земельної ділянки, на якій вони зростають. Крім того, норма, закріплена у частині 2 статті 107 Лісового кодексу України, на підставі якої позивач звернувся до суду з позовом у цій справі, також не ставить настання відповідальності органу місцевого самоврядування за порушення лісового законодавства у вигляді відшкодування шкоди, заподіяної лісу, у залежність від категорії (цільового призначення) земельної ділянки, на якій розташований ліс, якому була спричинена шкода.
70. З огляду на викладене суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що земельні ділянки за межами населеного пункту с. Тисів Болехівської територіальної громади, Івано-Франківської області, на яких був виявлений факт незаконної вирубки дерев, не відносяться до земель лісогосподарського призначення, а мають інше цільове призначення, оскільки цільове призначення земельної ділянки, на якій зростає ліс та на якій був виявлений факт незаконної вирубки дерев, не має значення у разі притягнення органу місцевого самоврядування до відповідальності у вигляді відшкодування шкоди на підставі частини 2 статті 107 Лісового кодексу України.
71. Щодо тверджень відповідача, що селищна рада не є постійним лісокористувачем, відповідальність за незаконні рубки повинні нести постійні лісокористувачі, а не органи місцевого самоврядування як формальні власники земель, суд вважає їх безпідставними з огляду на таке.
72. Згідно зі змістом статей 19, 64, 86, 89, 90 Лісового кодексу України, постійні лісокористувачі зобов`язані забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень. Організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу. Забезпечення охорони та захисту лісів серед інших покладається на постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.
73. Відповідно до частини 1 статті 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
74. За приписами частин 2, 3 статті 17 Лісового кодексу України, у постійне користування ліси на землях комунальної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створені спеціалізовані лісогосподарські підрозділи. Ліси надаються в постійне користування на підставі рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища.
75. Указом Президента України від 07.06.2021 № 228/2021 "Про деякі заходи щодо збереження та відтворення лісів" визначено, у тому числі, необхідність проведення ідентифікації самозалісених та придатних для створення лісів земельних ділянок державної та комунальної форм власності з метою їх подальшого використання для досягнення оптимальної лісистості України.
76. Івано-Франківською обласною військовою адміністрацією (ОВА) на виконання Указу Президента України від 07.06.2021 № 228/2021 "Про деякі заходи щодо збереження та відтворення лісів", для формування переліків самозаліснених і придатних для створення лісів розроблено та направлено Окреме доручення Івано-Франківської обласної державної адміністрації "Про охорону, захист, використання та відтворення лісів в особливий період" від 16.03.2023 № 7/0/10-23/01-129, у якому доручено головам районних державних адміністрацій – начальникам районних військових адміністрацій, сільським, селищним, міським головам спільно з постійними лісокористувачами та власниками лісів ідентифікувати та сформувати переліки самозаліснених та придатних для створення лісів земель та вжити заходи щодо їх передачі лісогосподарським підприємствам області. Термін виконання даного доручення до 01.05.2023.
77. Однак Болехівською міською радою Івано-Франківської області не вжито належних заходів щодо передачі земельних ділянок під належну охорону та ведення лісового господарства постійним лісокористувачам.
78. Така бездіяльність Болехівської міської ради Івано-Франківської області щодо не передання самозалісених земель лісогосподарським підприємствам не звільняє відповідача від відповідальності та обов`язку відшкодування шкоди, заподіяної лісу.
79. Відповідальність ради за встановлених у справі обставин прямо передбачена частиною 2 статті 107 Лісового кодексу України, де визначено обов`язок органу місцевого самоврядування відшкодувати заподіяну лісу шкоду за наявності таких умов у їх сукупності - якщо особи, винні у заподіянні шкоди, не встановлені та якщо ліс, якому була заподіяна шкода, знаходиться у межах території органу місцевого самоврядування. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного суду від 06.05.2025 у справі № 918/710/24.
80. Врахувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, про те, що в діях відповідача наявний повний склад цивільного правопорушення, внаслідок якого завдана матеріальна шкода лісовому фонду України та навколишньому природному середовищу.
81. Перевіривши проведений позивачем розрахунок розміру заявленої до стягнення шкоди, заподіяної незаконною вирубкою дерев, суд встановив, що цей розрахунок проведений відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 10.05.2022 № 575 "Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд", тобто в порядку, визначеному чинним законодавством. Розрахунок здійснений з урахуванням кількості вирубаних дерев, встановленої в Акті № 106/02.1 від 06.09.2024 посилення заходів спрямованих на запобігання та виявлення правопорушень на території Калуського району Івано-Франківської області Івано-Франківської області.
82. Згідно статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
83. Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
84. Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
85. Враховуючи те, що у діях відповідача наявні усі елементи складу цивільного правопорушення, позовні вимоги про стягнення з відповідача 332 662, 10 гривень шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
86. Відповідно до статті 47 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, зокрема, частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством.
87. Таким чином, відшкодування шкоди завданої навколишньому природному середовищу належить здійснити на користь бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди.
Висновок суду.
88. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.
Судові витрати.
89. Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи задоволення позову, судовий збір в розмірі 3 991, 95 гривень покладається на відповідача.
Керуючись статтями 73, 86, 123, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов Державної екологічної інспекції Карпатського округу до Болехівської міської ради Івано-Франківської області про стягнення шкоди в сумі 332 662, 10 гривень – задовольнити.

2. Стягнути на користь держави з Болехівської міської ради Івано-Франківської області (пл. Франка Івана, буд.12, м. Болехів, Калуський район, Івано-Франківська область, 77202; ідентифікаційний код: 04054270) - 332 662, 10 гривень (триста тридцять дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні десять копійок) шкоди, яку перерахувати в фонд охорони навколишнього природного середовища Болехівської міської територіальної громади: р/р UA UA938999980333149331000009636, отримувач ГУК в Iв.-Фр.об./ ТГ Болехів /24062100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37951998, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), на території якої вчинені дані правопорушення. 

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Стягнути з Болехівської міської ради Івано-Франківської області (пл. Франка Івана, буд.12, м. Болехів, Калуський район, Івано-Франківська область, 77202; ідентифікаційний код: 04054270) на користь Державної екологічної інспекції Карпатського округу (вул. Академіка Сахарова, буд. 23-А, Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018; ідентифікаційний код: 42702233) судовий збір в сумі 3 991, 95 гривень (три тисячі дев`ятсот дев`яносто одна гривня дев`яносто п`ять копійок).

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

8. Повний текст рішення складено - 06.05.2026. 

Суддя В. В. Михайлишин