_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/12686/26
Провадження № 2/947/3479/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.06.2026 року
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Гниличенко М.В.
при секретарі – Тіщенко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справуза позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд -
ВСТАНОВИВ:

25.03.2026 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» - Гурський Г.Ю. звернувся до Київського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (ЄДРПОУ:40842831) заборгованість за кредитним договором № 3127918143-514353 від 10.11.2021 року в розмірі 14244,48 грн., що складається з: - заборгованість за сумою кредиту: 6156,00 грн.; - заборгованість за відсотками за користування позикою: 8088,48 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються зі сплати судового збору в сумі - 2662,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.
Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2026 року вищевказану справу було розподілено судді Гниличенко М.В. 
Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження.
Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 10.04.2026 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін. Одночасно, витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформації, що містить банківську таємницю, а саме: - письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуску банківської картки № НОМЕР_2 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) або на ім`я іншої особи (із зазначенням ПІБ та РНОКПП такої особи); - письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_2 за період з 09.11.2021 року по 11.11.2021 року. 
На виконання ухвали Київського районного суду м.Одеси АТ КБ «Приватбанк» було повідомлено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 та 10.11.2021 року було зараховано платіж в сумі 7000 грн./а.с.49/
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України.
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» - Гурський Г.Ю. в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, в позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання з`явилась, позовні вимоги визнала частково, надала суду відзив на позов, яким обґрунтувала правову позицію щодо предмета спору./а.с.43/ 
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши відповідача, приходить до наступного.
Судом встановлено, що 10.11.2021 року між ТОВ «Кошельок» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 3127918143-514353  про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, у відповідності до якого ТОВ «Кошельок» надає відповідачу кредит в сумі 7000,00 грн., строком на 14 днів, початком якого є дата підписання договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок кредитодавця./а.с.25/
Відповідач ОСОБА_1 не заперечує щодо факту укладення вказаного кредитного договору між нею та ТОВ «Кошельок» 10.11.2021 року, внаслідок чого її було надано кредит в розмірі 7000 грн. зі сплатою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом у розмірі 15 грн., який вона при умові належного виконання повинна була сплатити не пізніше 23.11.2021 року у розмірі 7015 грн.
Відповідач у судовому засіданні пояснила, що внаслідок скрутного матеріального становища не змогла вчасно оплатити кредит, проте частково 10.11.2021 року погасила заборгованість в розмірі 4954,00 грн. Однак, вона не визнає нараховані ТОВ «Кошельок» відсотки після 23.11.2021 року в розмірі 12188,48 грн. та не визнає порядок розподілу відповідачем сплачених нею грошових коштів з метою погашення заборгованості. Відповідач вважає, що нараховані позивачем відсотки після 23.11.2021 року в розмірі 2,2% в день від суми простроченої заборгованості на загальну суму 12188,48 грн., у зв`язку з продовженням в односторонньому порядку, на думку позивача, строку кредитування на 90 днів є незаконними та такими, що здійсненні без відповідної правової підстави./а.с.43/
Судом встановлено, що у відповідності до п.1.4. договору, тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.3.4., 3.5., 3.6. 
Дисконтна відсоткова ставка, становить 0,01% на добу за початковий строк кредитування (Лояльний період) визначений п. 3.6. п. 3.7 договору (р.4. Паспорту кредиту, п. 1. п. 2. графіку розрахунків); Базова процентна ставка, становить 2.2% на добу за продовжений строк користування кредитом визначений п.3.5., п.3.6., п.3.7., п.3.8. договору (р. 4. Паспорту кредиту, п. 4. Графіку розрахунків).
У відповідності до п. 2.4. договору, кредит надається позичальнику, згідно його заявки, шляхом безготівкового перерахування суми кредиту за реквізитами платіжної картки № 4731185616789480 або іншого електронного платіжного засобу, реквізити якої надані/вказані позичальником з метою отримання кредиту.
Пунктом 3.6. Кредитного договору, за якими позичальник був попередньо ознайомлений та погодився, встановлено, що сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення початкового періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК, що має наслідком подовження строку користування Кредитом на умовах визначених п. 3.7. та п. 3.8.
Згідно п. 3.6. та п. 3.7. Кредитного договору, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 24.11.2021 року до 21.02.2022 року, за ставкою 2,2% на добу.
У пункті 3.6. Договору сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення Лояльного періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст.212 ЦК України, що має наслідком подовження строку користування Кредитом. При цьому зобов`язання щодо повернення основної суми переносяться на наступний день після закінчення Лояльного періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення Лояльного Періоду. (п.3.7 Договору). З наступного дня після закінчення Лояльного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 803 ( вісімсот три ) процента річних, що становить 2.2 проценти в день від суми кредиту за кожен день користування ним. (п.3.8. Договору).
Таким чином, сторони Договору погодили продовження строку користування кредитом на 90 днів з моменту укладення Договору, по закінченню якого у відповідача виникає обов`язок повернути суму кредиту та нарахованих відповідно до умов Договору процентів за користування кредитом, а у позивача виникає право отримати виконання обов`язку боржником, тобто право вимоги щодо повернення кредиту та нарахованих процентів. Умовою такого продовження є користування кредитом після закінчення Лояльного періоду. Тобто, строк кредитування з 24.11.2021 року до 21.02.2022 року є погодженим сторонами Договору, та не є погодженням в односторонньому порядку відповідачем.
Усі умови договору відносно оплати за користування кредитом, в частині погодження сторонами строку продовження користування кредитом на 90 днів, зафіксовано п.п.3.5, 3.5.1, 3.5.2, 3.6, 3.7, 3.8 Кредитного договору./а.с.27/
Таким чином, сторонами було погоджено, що продовження строку користування кредитом більше за визначений Лояльним періодом строк, та настання відкладальних обставин, що мають наслідком продовження строку надання кредиту на 90 днів, застосування базової процентної ставки та нарахування процентів за ставкою, що застосовується після закінчення Лояльного періоду, не є зміною істотних умов цього договору та не потребує змін до цього договору та укладення додаткових угод до нього.
Крім того, суд не погоджується з поясненнями відповідача про те, що вона не визнає порядок розподілу відповідачем сплачених нею грошових коштів з метою погашення заборгованості, оскільки п.3.11 Кредитного договору чітко встановлено, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом відбувається в такому порядку: першочергово пеня, прострочені проценти, проценти, а в наступну чергу – сума кредиту.
Відповідно до п 9.1, 9.2. та 9.4 Кредитного договору, договір є електронним документом, створеним і збереженим в Інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму. Договір вступає в силу з моменту підписання и?ого сторонами та діє до повного виконання сторонами власних обов`язків за цим Договором. Невід`ємною частиною цього Договору є «Правила надання позики на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок»». Уклавши цей Договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких знаходиться на Сайті Кредитодавця : https://koshelok.net.
Підписанням договору, ОСОБА_1 підтвердила зокрема, що вона отримала він кредитодавця до укладення цього Договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Того ж дня відповідачем підписано Паспорт споживчого кредиту, який містить: інформацію та контактні дані кредитодавця, інформацію та контактні дані кредитного посередника, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти./а.с.22/
З наданої позивачем до матеріалів справи довідки повідомлення вбачається, що 10.11.2021 року через платіжну систему ТОВ «ТАС ЛІНК» було проведено успішне зарахування грошових коштів на карту клієнта. Дані про транзакцію - Дата проведення операції 10-11-2021 11:44:24 Сума операції, грн. 7000.00 Номер карти НОМЕР_3 Order ID транзакції 312135ab-c0b6-4a2d-95a9-618b94753686 Опис замовлення Видача кредитних коштів, Договор займа №3127918143-514353. 
У відповідності до Розрахунку заборгованості за договором №3127918143-514353 від 10.11.2021 року  у відповідача наявна заборгованість, яка в загальному розмірі складає 14244,48 грн., з них: сума заборгованості за тілом кредиту – 6156,00 грн. та сума заборгованості за відсотками – 8088,48 грн. Також, вказано, що видано кредиту -7000 грн., нараховано в межах Лояльного періоду 9,80 грн.; нараховано за продовження строку користування позикою 12188,48 грн.; всього сплачено позичальником 4954,00 грн., з яких за кредитом – 844,20 грн., за відсотками 4109,80 грн./а.с.19-21/
Доказів на підтвердження визнання зазначеного договору у встановленому законом порядку недійсним, матеріали справи не містять, та стороною відповідача суду надано не було.
Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦПК України, в редакції станом на момент укладення договору, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
Відповідно до положень ст.1056-1 ЦК України, в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Досліджуючи подані до суду докази судом, встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок» та відповідачем належним чином укладено Договір про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту №3127918143-514353 від 10.11.2021 року, у відповідності до умов якого ОСОБА_1 отримала у кредит грошові кошти в сумі 7000,00 грн., які виплачені останньому належним чином.
Разом з тим, вирішуючи питання щодо правомірності та розміру заявлених до стягнення процентів, суд виходить з такого.
Відповідач є споживачем фінансових послуг, а отже на спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про споживче кредитування» та принципи захисту слабшої сторони договору. Суд враховує, що процентна ставка у розмірі 2,2 % на добу еквівалентна 803 % річних, що значно перевищує середньоринкові показники та призводить до істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків сторін.
Нарахування процентів у такому розмірі за продовжений строк користування кредитом фактично призводить до стягнення з відповідача суми, яка більш ніж удвічі перевищує тіло кредиту, що суперечить принципам справедливості, добросовісності та розумності, закріпленими Цивільному кодексі України.
Суд також враховує, що продовження строку кредитування відбулося без вчинення відповідачем активних дій, а автоматична пролонгація договору у споживчих правовідносинах підлягає особливо ретельній оцінці на предмет дотримання балансу інтересів сторін.
Внаслідок чого, суд приходить до наступного розрахунку.
Як встановлено судом, позичальником було отримано кредит в 7000 грн., але в останній день Лояльного періоду строку користування кредитом - 23.11.2021 року позивачем частково сплачено суму в розмірі 844,20 грн., а відповідачем було нараховано 9,80 грн. відсотків. (7000 грн. - 844,20 грн.+ 9,80 грн. = 6165,60 грн.). Вказана сума є залишком по кредиту за Лояльний період за 14 днів. 
У подальшому від фактичного залишку 6165,60 грн. нараховуються базові відсотки 2,2%, що становить суму 12207,60 грн. (135,64 грн. х 90 днів), проте суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню проценти за продовжений строк користування кредитом, але частково, з урахуванням принципів справедливості, добросовісності та пропорційності, у зменшеному судом у половинному розмірі за 45 днів користування кредитом за ставкою 2,2% на добу в розмірі 6103,80 грн. (135,64 грн. х 45 днів).
При цьому, судом приймається той факт, що відповідач, визнаючи борг, два рази сплатила грошові кошти у сумі 4000 грн. у період 24.12.2021 року та 100 грн. у період 09.12.2021 року, на загальну суму 4100 грн.
Таким чином, залишок боргу становить 2003,80 грн. (6103,80 – 4100,00 грн.), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. 
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитом № 3127918143-514353 від 10.11.2021 року, підлягають частковому задоволенню в розмірі 2003,80 грн. 
Згідно зі статтею 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем під час пред`явлення позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн., який підлягає стягненню з відповідача у пропорційному розмірі до задоволених позовних вимог в сумі 374,52 грн.
Також, позивачем заявлено до відшкодування витрати на правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (п.2 ч.3 ст.141 ЦПК України).
З матеріалів справи вбачається, що 12 лютого 2025 року між ТОВ «Кошельок» та Адвокатським бюро «Герман Гурський та партнери» укладено договір про надання правничої (правової) допомоги.
20.02.2026 року між ТОВ «Кошельок» та Адвокатським бюро «Герман Гурський та партнери» підписали додаток до договору про надання правничої (правової) допомоги від 12.02.2025 року щодо доручення останньому стягнути з ОСОБА_1 в судовому порядку суму боргу за кредитним договором, а також суму будь-яких витрат, що будуть понесені ТОВ «Кошельок» або АБ «Герман Гурський та партнери» і якій є необхідними з метою стягнення суми боргу з боржника в примусовому порядку вартість правової (правничої) допомоги якої складає в сумі 10000,00 грн.
Проте, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, малозначність справи, виходячи із засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, суд вважає, що на користь позивача підлягають відшкодуванню витрати на правничу допомогу у пропорційно задоволенним позовним вимогам у розмірі 1400,00 грн., в іншій частині вимогу позивача про відшкодування суми витрат на професійну правничу допомогу по даній справі – залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 3-7, 10-13, 18, 11, 76-83, 95, 133, 141, 174, 213, 228, 229, 241-246, 258, 259,263-268,272,273 ЦПК України, ст.ст. 207, 526, 549, 551, 626, 628, 633, 634, 1050, 1054,1055,1077,1078 ЦК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (місцезнаходження за адресою: вул. Антонова 8А, с. Чайки, Київська обл., Києво-Святошинський р-н; ідентифікаційний код 40842831) заборгованість за кредитним договором № 3127918143-514353 від 10.11.2021 року в розмірі 2003 /дві тисячі три/ гривень 80 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (місцезнаходження за адресою: вул. Антонова 8А, с. Чайки, Київська обл., Києво-Святошинський р-н; ідентифікаційний код 40842831) судовий збір в сумі 374 /триста сімдесят чотири/ гривень 52 копійок та витрат на професійну правничу допомогу – 1400 /одна тисяча чотириста/ гривень 00 копійок.
Загальна сума до стягнення становить розмір 3778 /три тисячі сімсот сімдесят вісім/гривень 32 копійки.
У задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 29.06.2026 року.

Суддя            М. В. Гниличенко