Справа № 404/11666/25 
Номер провадження 2/404/2122/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року Фортечний районний суд м. Кропивницького в складі:
головуючого судді – Іванової Н.Ю.
при секретарі - Коцюбі Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2025 року представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором CL-347038 від 10 січня 2022 року у розмірі 312 530,87 грн. та понесені судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 січня 2022 року ОСОБА_1 уклав з АТ «Кредобанк» кредитний договір CL-347038.
Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту.
Також позичальник прийняв на себе обов`язок повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і строки, передбачені цим договором та додатковими договорами. 
Сума виданого кредиту - 147 686,18 гривень, з терміном виконання до 08 січня 2027 року. Сума щомісячного платежу 5 285 грн. Процентна ставка фіксована та складає 35%. Проценти за користування кредиту нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» за ставкою, визначеною п. 4.1 кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього кредитного договору. Реальна річна процентна ставка 41,19% річних (п. 4.5 кредитного договору). Загальна вартість кредиту для позичальника за цим кредитним договором становить 317 127,49 грн. 
Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором становить 312 530,87 грн., в т.ч.: тіло кредиту – 146 229,28 грн., відсотки – 166301,59 грн.
У результаті порушення взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, заборгованість, яка підлягає стягненню складає 312 530,87 грн., на підставі викладеного представник позивача звернувся до суду із вказаною позовною заявою.
Ухвалою судді від 25 листопада 2025 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного провадження та призначено судове засідання.
Заочним рішенням Фортечного районного суду міста Кропивницького від 11 лютого 2026 року позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за договором CL-347038 від 10 січня 2022 року у розмірі 312 530,87 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 4688 грн.
25 лютого 2026 року відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду. 
Ухвалою суду від 27 квітня 2026 року заочне рішення Фортечного районного суду міста Кропивницького від 11 лютого 2026 року скасовано та розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін, призначено справу до судового розгляду. 
07 травня 2026 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача. Вказано, що договір між сторонами є неукладеним, відсутнім є факт передання позичальнику суми позики.
В матеріалах справи відсутній видатковий касовий ордер в якому позичальник, власноруч вказує отриману суму цифрами та прописом ставить свій власноручний підпис і вказує своє прізвище та ініціали. 
Вважає, що наявні в матеріалах справи копії меморіальних ордерів не можуть бути доказами отримання позичальником сум кредиту в розмірах 71758,64 грн., 12 598,51 грн., 13010,03 грн., 50319 грн. 
Ніяких письмових вимог від позивача про начебто наявність у нього кредиту та боргу перед позивачем не отримував, а фактично незавірені, ксерокопії письмової вимоги та опису пріоритетної кореспонденції не є належними та допустимими доказами направлення письмової вимоги. 
Позивач не надав суду ніяких доказів того факту, що він начебто просив позивача відкрити в банку кредитний рахунок. Заява про відкриття кредитного рахунку – це офіційний документ, який клієнт банку подає до банку для отримання кредитних коштів, а тому ця заява є невід`ємною частиною кредитного договору та договору банківського обслуговування. 
Ніякої заяви-договору та додатку до неї з ним не укладено, що прямо вказує на відсутність у справі доказів звернення до позивача за отриманням споживчого кредиту, ніяких доказів подання заяв до позивача про відкриття кредитного рахунку, а також ніяких доказів отримання суми кредиту від позивача. 
Надана позивачем ксерокопія кредитного договору свідчить про намір надати кредит, оскільки позивач не бере на себе прямого обов`язку надати позичальнику кредит, а постійно вказує, що може відмовити позичальнику в наданні кредиту. 
Відповідач вказував, що в матеріалах справи також немає даних про отримання позичальником на руки банківської картки, немає номеру картки, немає строку дії картки, а тому вона не є доказом по справі. Наявні розрахунки та виписки по рахунку, також, не можуть бути доказами, оскільки вони є одноосібними документами позивача, які складені особою, яка зацікавлена в результатах розгляду позову, не мають ніяких підписів позичальника. 
Представником позивача подано до суду відповідь на відзив 13 травня 2026 року у якій вказано, що пояснення, міркування та аргументами відповідача у відзиві на позовну заяву не стосуються предмету спору – не відображають диспозицію правової аргументації об`єктивності порушеного права та норм законодавства, стосуються відмінної суті від закладеної позивачем в позовній заяві, вносить певну підмінну понять протиріччі з вимогою ч. 1 ст.178 ЦПК України. По суті спору відповідачем не надано заперечень що стосуються предмету спору. Відповідач вводить суд в оману. Докази наявні в матеріалах справи спростовують всі твердження відповідача.
Відповідачем подано до суду 19 травня 2026 року письмові заперечення.
Представник позивача просив суд здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. 
Представник відповідача, Чечурін В.В. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. 
Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. 
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. 
Так, судом встановлено, що 10 січня 2022 року між АТ «Кредобанк» та відповідачем укладено 
кредитний договір CL-347038, за умовами якого Банк зобов`язувався надати у власність Позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використанні, а Позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити процент та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором (п. 1 Договору).
Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору Банк видав позичальнику кредит в сумі 147 686,18 гривень.
Строк (термін) кредитування 60 місяців терміном до 08 січня 2027 року (п. 2.3 Договору).
Позичальник доручає Банкові здійснити переказ грошових коштів на наступні цілі та за наступними реквізитами: на поточні потреби в сумі 13 010,03 грн. на поточний рахунок Позичальника № НОМЕР_1 ; на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості Позичальника перед «АТ «Кредобанк» по Кредитному договору № CL-244416 від 03 грудня 2019 року в сумі 71 758,64 грн. ; на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості Позичальника перед «АТ «ПУМБ» по Кредитному договору № 2001404388201 від18 вересня 2019 року, в сумі 50 319 грн.; на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості Позичальника перед «АТ «ПУМБ» по Кредитному договору № 40017347400 від16 листопада 2020, в сумі 12 598,51 грн.(п. 2.4 Договору).
За користування кредитом позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 35% річних (п. 4.1 Договору).
Банк у випадках, передбачених п. 3.3 Кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за Кредитним договором, про що письмово повідомляє Позичальника (п. 6.9 Договору).
Пункт 7.1. договору передбачає за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим Кредитним договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання Позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості Позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої Позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору не може перевищувати 15% (п`ятнадцять відсотків) від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання.
Пунктом 7.2 договору встановлено, що у випадку невиконання обов`язку, передбаченого п. 10.2. Кредитного договору, Банк має право нарахувати Позичальнику штраф в розмірі 5% (п`ять відсотків) від суми Кредиту (п. 2.1 Кредитного договору), що становить 7384,31 грн. 
У випадку не надання Позичальником підтверджуючих документів про повне погашення (рефінансування) кредитної заборгованості Позичальника перед Кредитором у розмірі суми кредиту за Кредитним договором та припинення кредитного договору укладеного з Кредитором (п. 10.8. Кредитного договору), Банк має право нарахувати Позичальнику штраф в розмірі 20% (двадцяти відсотків) від суми Кредиту (п. 2.1 Кредитного договору).
Пунктом 7.3. Договору встановлено, що сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань Позичальника на підставі цього Кредитного договору, не може перевищувати 50% (п`ятдесяти відсотків) від суми Кредиту (п. 2.1 Кредитного договору).
П.п. 7.5-7.5.4. Договору передбачено, що сторона, яка порушила зобов`язання за Кредитним договором, звільняється від відповідальності за таке порушення, якщо вона доведе, що порушення сталося внаслідок випадку або дії (впливу на неї) визначених Законом України «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що засвідчуються Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами (надалі - ТПП). Настання обставини непереборної сили під час порушення Стороною своїх обов`язків за Кредитним договором позбавляє таку Сторону права посилатися на цю обставину непереборної сили як на підставу звільнення від відповідальності. Доказом дії форс-мажорних обставин є відповідний документ, виданий ТПП. Сторона, яка знаходиться під дією обставини непереборної сили, повинна повідомити про це іншу Сторону протягом 3 (трьох) днів з дати початку дії на неї обставини непереборної сили та в цей же строк звернутися в ТПП для одержання документів, визначених у пп. 7.5.2 Кредитного договору. Документи, визначені в пп. 7.5.2 Кредитного договору, мають бути надані Стороною, яка знаходиться (-лася) під дією обставини непереборної сили, іншій Стороні впродовж 3 (трьох) днів з дня одержання цих документів. Якщо повідомлення Стороною іншої Сторони про знаходження під дією обставини непереборної сили, або звернення Сторони в ТПП для одержання документів, визначених у пп. 7.5.2 Кредитного договору, або надання цих документів іншій Стороні у вказані строки є неможливим через дію обставини непереборної сили, то така Сторона зобов`язана вчинити вказані дії впродовж 3 (трьох) днів з дня, відколи це стане можливим. Порушення Стороною пп. 7.5.3 Кредитного договору позбавляє її права посилатися на форс-мажорну обставину як на підставу звільнення від відповідальності за порушення Кредитного договору.
Додатком № 1 до кредитного договору є графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту.
Матеріали справи містять паспорт споживчого кредиту, анкету-заяву, виписку по особовим рахункам, меморіальні ордери.
З розрахунку заборгованості за договором кредиту вбачається, що заборгованість відповідача складає 312 530,87 грн., в т.ч.: тіло кредиту – 146 229,28 грн., відсотки – 166301,59 грн.
АТ «Кредобанк» направило на адресу відповідача досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань.
До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України.
Приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами 1, 2 статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Положеннями ч. 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з частиною 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
При цьому, суд бере до уваги, що відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
З урахуванням принципу тлумачення favor contractus (тлумачення договору на користь дійсності) сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.03.2021 у справі № 607/11746/17 (провадження № 61-18730св20).
Разом з тим, суд звертає увагу на правові висновки, наведені, зокрема, у постанові Верховного Суду від 26.10.2022 у справі № 333/5483/20 (провадження № 61-19321св21), а саме: доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність. Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Твердження відповідача зазначені у його відзиві,спростовуються матеріалами справи. 
Отже, під час судового розгляду встановлено, що позивач АТ «Кредобанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме, здійснив перерахування кредитних коштів, проте відповідач не виконав свої зобов`язання по кредитному договору, у зв`язку із чим утворилася заборгованість за даним договором.
Слід зазначити, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
У пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року № 75 зазначено, що виписки з клієнтських рахунківє підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц (провадження № 61-22158св19).
Розрахунок розміру заборгованості за тілом кредиту та процентами за кредитним договором, наданий позивачем суду, відповідає умовам договору та вимогам закону.
Відповідач та її представник не спростували наданий позивачем розрахунок заборгованості, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надали, до позивача із заявою про розірвання кредитного договору не зверталися.
АТ «Кредобанк» нараховувало проценти за користування кредитними коштами, як і передбачено умовами кредитного договору. Крім цього, графік нарахування був визначений сторонами у кредитному договорі.
Відповідач під час укладення договору ознайомлювався з його текстом та змістом в цілому, паспортом споживчого кредиту, у тому числі з графіками щомісячних платежів за кредитним договором, жодних заперечень щодо уточнення чи зміни його викладу не висловив та з ними погодився.
При цьому суд при вирішенні спору по суті враховує вимоги ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. 
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Відповідач не надав суду жодних доказів, що спростовують доводи позивача і надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, а тому суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до переконання про можливість задоволення позову у повному обсязі.
Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача.
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України та приймаючи до уваги, що позовні вимоги судом задоволені, суд присуджує позивачу з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору.
Керуючись ст. 4, 10-13, 141, 258-268, 354 ЦПК України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за договором CL-347038 від 10 січня 2022 року у розмірі 312 530,87 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 4688 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Відомості про учасників справи:
Позивач: Акціонерне товариство «Кредобанк», ЄДРПОУ 09807862, місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд.78.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повний текст судового рішення складено 10.06.2026 року. 

Суддя Фортечного районного суду 
міста Кропивницького Н. Ю. Іванова