Справа № 991/3900/26
Провадження № 1-кс/991/3911/26

УХВАЛА
про задоволення скарги

24 квітня 2026 року	місто Київ	

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,
за участю:
секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,
адвоката ОСОБА_3 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні її скаргу, подану в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні № 62023000000001002.

(1) Зміст поданої скарги
23.04.2026 до суду надійшла зазначена скарга. З її змісту вбачається, що у період з 14.11.2023 по 31.07.2025 Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань (далі - ДБР) здійснювалось досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні. 
Надалі, з 31.07.2025 по 13.01.2026 досудове розслідування здійснювалось Національним антикорупційним бюро України (далі - НАБУ).
05.03.2025 проведено обшук житла за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 та вилучено мобільний телефон iPhone 16 Pro Max без SIM-картки, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .
06.03.2025 Печерським районним судом м. Києва ухвалою у справі № 757/10567/25-к надано дозвіл на проведення наведеного невідкладного обшуку.
Клопотання про арешт майна не подавалось та до цього часу арешт не накладено.
07.04.2026 адвокат зверталась до детективу НАБУ ОСОБА_6 із клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна.
Однак 10.04.2026 останній склав постанову про відмову у задоволені клопотання про повернення такого майна, оскільки воно не є тимчасово вилученим.
Тож, на переконання адвоката, детектив допустив бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), оскільки:
1.Електронні інформаційні системи, комп'ютерні системи або їх частин, мобільні термінали систем зв'язку мають статус тимчасово вилучених, навіть якщо прямо передбачені ухвалою про обшук, відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 168 КПК України.
2.Вилучене майно під час обшуку зберігає статус тимчасово вилученого до моменту прийняття рішення про його арешт, відповідно до практики апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.
3.Тимчасово вилучене майно повинно бути негайно повернуто, у разі відсутності подання клопотання про арешт, відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України. 
Зважаючи на викладене, адвокат просила зобов'язати детективів Національного антикорупційного бюро України, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 62023000000001002, повернути ОСОБА_5 або його адвокату ОСОБА_7 мобільний телефон iPhone 16 Pro, IMEI: НОМЕР_1 , IMEL 2: НОМЕР_2 , вилучений 05.03.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1.
(2) Позиції учасників провадження
Адвокат ОСОБА_8 підтримала скаргу з підстав, у ній зазначених.
Зі свого боку детектив НАБУ ОСОБА_9 в судове засідання не прибув, водночас від нього надійшла заява про розгляд скарги без його участі. Крім того, останній просив відмовити у її задоволенні, оскільки в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.03.2025 у справі № 757/10567/25-к, якою надано дозвіл на проведення обшуку, прямо вказано майно, що підлягає вилученню, до переліку якого також входить майно, яке адвокат просить повернути у своєму клопотанні. Відтак, перелічене у скарзі майно, не є тимчасово вилученим, оскільки дозвіл на його вилучення прямо надано ухвалою слідчого судді.
(3) Мотиви слідчого судді щодо розгляду скарг
Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК є судовий контроль за додержанням законів органами досудового розслідування, який реалізує слідчий суддя. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини на стадії досудового розслідування.
Однією з форм такого контролю є розгляд скарг на рішення, дії та бездіяльність слідчого та прокурора у порядку ст. 303 КПК.
Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні, серед іншого, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 16 КПК позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов?язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено (ч.2 ст. 167 КПК України).
Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду (ч. 2 ст. 168 КПК).
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Як убачається зі скарги та доданих до неї матеріалів, 05.03.2025 проведено обшук житла за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 та вилучено мобільний телефон iPhone 16 Pro Max без SIM-картки, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .
Слідчий суддя встановив, що сторона обвинувачення не зверталась до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно.
З аналізу зазначених норм вбачається, що статус тимчасово вилученого майна набуває усе майно, вилучене під час обшуку, незалежно від того чи надавався слідчим суддею дозвіл на його відшукання, оскільки фактично відбувається обмеження права особи щодо можливості володіти, користуватися та розпоряджатися усім майном, яке вилучається.
До того ж, з метою запобігання непропорційного втручання у право власності особи, кримінальним процесуальним законом передбачено строк, протягом якого слідчий або прокурор має звернутися із клопотанням про арешт такого майна, інакше воно негайно повертається особі, в якої вилучалось.
У зв`язку з викладеним, доводи детектива про те, що майно не є тимчасово вилученим, не відповідають вимогам КПК.
Отож, слідчий суддя дійшов висновку про наявність бездіяльності уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, що є підставою для задоволення скарги.
На підставі викладеного, слідчий суддя постановив:

-скаргу адвоката ОСОБА_7 на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України задовольнити;
-зобов'язати детективів Національного антикорупційного бюро України, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 62023000000001002, повернути ОСОБА_5 або його адвокату ОСОБА_7 мобільний телефон iPhone 16 Pro, IMEI: НОМЕР_1 , IMEL 2: НОМЕР_2 , вилучений 05.03.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя         ОСОБА_1