ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

30 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/10887/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),
суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А., 
за участю секретаря судового засідання Перетятько К.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Марганецької міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року у справі № 160/10887/25 за позовом Марганецької міської ради до Дмитрівської сільської ради, Червоногригорівської селищної ради про визнання протиправним рішення, -

ВСТАНОВИВ: 

Марганецька міська рада 24 лютого 2025 року звернулась до суду з позовом до Дмитрівської сільської ради (далі – відповідач-1), Червоногригорівської селищної ради (ділі – відповідач-2) згідно з яким, з урахуванням уточнення, просить визнати протиправним та нечинним рішення Дмитрівської сільської ради народних депутатів Нікопольського району Дніпропетровської області, правонаступником, якої є Дмитрівська сільська рада та Червоногригорівська селищна рада від 12.06.1992 року «Про затвердження проекту формування території Дмитрівської сільської ради народних депутатів».
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає про те, що оскільки межі Дмитрівської сільської ради визначені з порушенням процедури визначеної законодавством та вони не могли встановлюватися жодним чином без залучення інших сусідніх громад, в тому числі в особі Марганецької міської ради, тому рішення Дмитрівської сільської ради народних депутатів Нікопольського району Дніпропетровської області від 12.06.1992 року «Про затвердження проекту формування території Дмитрівської сільської ради народних депутатів» є протиправним та підлягає визнанню нечинним в судовому порядку. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року у задоволені адміністративного позову відмовлено повністю.
Рішення суду мотивовано відсутністю підстав вважати, що спірним рішенням було порушено права позивача. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач оскаржив його в апеляційному порядку з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
В апеляційній скарзі зазначає про ненадання судом оцінки обставинам, які свідчать про наявність в проекте формування території Дмитрівської сільської ради народних депутатів земельних ділянок Марганецької міської ради.
Посилається на те, що висновки суду щодо відсутності необхідності погоджувати межі території є помилковими, оскільки протирічать, діючим в період виникнення спірних правовідносин, нормам Земельного кодексу Української РСР.
Стверджує, що на період 1992 року законодавством не передбачалось повноважень селищних рад формувати їх території, у межах яких вони мають право розпоряджатися землею. Проект формування території Дмитрівської сільської ради протирічить проекту землеустрою щодо встановлення меж території Марганецької міської територіальної громади.
Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, Червоногригорівська селищна рада, просить у задоволені апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Зазначає, що лише після прийняття 25.10.2001 року Земельного кодексу України було створено умови для формування комунальної форми власності на землі; спірні земельні ділянки знаходяться за межами м. Марганець; оскаржене рішення не порушує права позивача. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення представника відповідача-2, яка заперечувала щодо її задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиви на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що Червоногригорівською селищною радою Нікопольського району Дніпропетровської області 08.06.2017 року прийнято рішення «Про добровільне об`єднання територіальних громад» №271-21/VІІ, яким вирішено об`єднатися з територіальними громадами: селища Кам`янське, сіл Придніпровське та Мусіївка Придніпровської сільської ради; сіл Борисівка, Дмитрівка, Привільне Дмитрівської сільської ради; селища Червоногригорівка Червоногригорівської селищної ради і Червоногригорівську об`єднану територіальну громаду з центром у селищі Червоногригорівка.
12 червня 2020 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження №709-р, яким визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Дніпропетровської області згідно з додатком.
Згідно зі змістом цього додатку територіальні громади межують між собою. 
На виконання постанови Верховної Ради України від 13 березня 1992 року №2200-ХІІ «Про прискорення земельної реформи та приватизації землі» за завданням відділу землекористування, землеустрою та охороні ґрунтів при Дніпропетровському обласному виконавчому комітеті Дніпропетровським філіалом Української академії аграрних наук інституту землеустрою було розроблено «Проект формування території і визначення меж Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області», який був наданий Дмитрівській сільській раді для ознайомлення та затвердження. 
Відповідно до п. 1 пояснювальної записки, Проект формування території і визначення меж Дмитрівської сільської Ради складено з метою створення територіальних умов для самостійного вирішення його спеціалістами всіх питань місцевого життя, що стосуються життя місцевого населення на підставі законодавства України та повної економічної самостійності. 
Отже, Дмитрівською сільською радою народних депутатів Нікопольського району Дніпропетровської області прийнято рішення від 12.06.1992 року «Про затвердження проекту формування території Дмитрівської сільської ради народних депутатів». 
Позивач стверджує, що згідно з Додатком 1 до Проекту формування території та визначення меж Дмитрівської сільської ради народних депутатів Нікопольського району Дніпропетровської області від 1992 року, на аркушах 19 та 21 викладено відомості про те, що до складу земель Дмитрівської сільської ради Нікопольського району включаються земельні ділянки наступних землекористувачів: 1. Арк. 19 – Марганецька міська рада /код 30/кількість ділянок – 1/площею 0,6 га, а саме – кладовище; 2. Арк. 22 Марганецький міськводоканал /код 22/кількість ділянок – 3/площею 51,6 га, а саме: 40,9 га (очисні споруди №1), 10,1 га (очисні споруди №2), 0,6 га (під`їзна автодорога до очисних споруд № 3), отже вказує, що до земель Дмитрівської сільської ради було включено земельні ділянки, належні Марганецькій міській раді, а також Марганецькому водоканалу, яке являється комунальним підприємством Марганецької міської ради. 
Згідно з рішенням Дмитрівської сільської ради народних депутатів Нікопольського району Дніпропетровської області від 12.06.1992 року «Про затвердження проекту формування території Дмитрівської сільської ради народних депутатів», вирішено затвердити проект формування території Дмитрівської сільської ради народних депутатів на загальній площі 16971,5 га з розподілом по землеволодільцям та землекористувачам згідно з додатком № 1. 
Враховуючи викладене позивач посилається на безпідставність визначення у 1992 році Дмитрівською сільською радою меж земельних ділянок, без будь-якого погодження таких меж із суміжним землекористувачем – Марганецькою міською радою, вказані межі були встановлені незаконно і суперечать дійсним межам земель, які входять до складу Марганецької міської ради.
Правомірність вказаного рішення Дмитрівською сільською радою народних депутатів Нікопольського району Дніпропетровської області є предметом спору переданого на вирішення суду.
Вирішуючи спірні відносини між сторонами та відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач під час розгляду справи не навів суду та не зазначив обставини, що свідчать про те, що оскаржене рішення відповідача протиправно породжує, змінює або припиняє права та обов`язки позивача в сфері публічно-правових відносин. 
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.
Спірні правовідносини, що склалися між сторонами регулюються Земельним кодексом Української РСР від 08.07.1970 року № 2874а-07, Земельним кодексом Української РСР від 18.12.1990 року №561-ХІІ, Указом президії Верховної ради Української РСР «Про порядок вирішення питань адміністративно-територіального устрою Української РСР» від 12.03.1981 року, які визначали порядок вирішення питань адміністративно-територіального устрою Української РСР станом на 1992 рік. 
Згідно з п.13,14 статті 9 Земельного кодексу Української РСР від 08.07.1970 року № 2874а-07 Обласні Ради народних депутатів, їх виконавчі комітети в межах і в порядку, встановлених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, на території області: змінюють межі районів у зв`язку з передачею територій селищних і сільських Рад та окремих населених пунктів у межах області; вирішують інші питання в галузі земельних відносин в межах своєї компетенції. 
Згідно з п. 4 Указу президії Верховної ради Української РСР «Про порядок вирішення питань адміністративно-територіального устрою Української РСР» від 12.03.1981 року утворення і ліквідація сільрад, встановлення і перенесення їх адміністративних центрів, встановлення і зміна меж сільрад проводяться виконавчим комітетом обласної Ради народних депутатів за поданням виконавчих комітетів відповідних районних, міських (міст обласного підпорядкування) Рад народних депутатів. 
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що за нормами, що діями на момент прийняття оскарженого рішення Дмитрівською сільською радою народних депутатів, саме до компетенції обласної Ради народних депутатів належало прийняття рішень щодо земельних відносин та з питань адміністративно - територіального устрою в межах території відповідної ради.
Крім того, необхідною умовою для встановлення і зміни меж сільрад, виконавчим комітетом обласної Ради народних депутатів, є наявність подання виконавчих комітетів відповідних районних, міських (міст обласного підпорядкування) Рад народних депутатів. 
Зазначені обставини свідчать проте, що на час прийняття оскарженого рішення «Про затвердження проекту формування території Дмитрівської сільської ради народних депутатів» 12.06.1992 року Дмитрівська сільська ради народних депутатів Нікопольського району Дніпропетровської області не мала повноважень на прийняття рішення щодо земельних відносин та з питань адміністративно - територіального устрою в межах території відповідної ради.
Водночас, відповідачами не заперечується відсутність подання виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради народних депутатів до Дніпропетровської обласної Ради народних депутатів про встановлення і зміну меж сільради. 
Згідно з п.2 ч.1 ст.102 Земельного кодексу Української РСР від 18.12.1990 року №561-ХІІ проекти утворення нових землеволодінь і землекористувань після погодження із заінтересованими власниками землі та землекористувачами розглядаються і затверджуються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.
Проте, доказів дотримання Дмитрівської сільської ради народних депутатів вимог цієї статті та здійснення такого погодження суду надано не було та позивачем заперечувалось. 
З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що рішення Дмитрівської сільської ради народних депутатів Нікопольського району Дніпропетровської області, правонаступником, якої є Дмитрівська сільська рада та Червоногригорівська селищна рада від 12.06.1992 року «Про затвердження проекту формування території Дмитрівської сільської ради народних депутатів» прийнято з порушенням зазначених правових норм, а отже є протиправним та нечинним.
Колегія суддів вважає помилковими висновку суду першої інстанції у цій справі, що ґрунтуються на положеннях нормативно-правових актів прийнятих після прийняття Дмитрівською сільською радою народних депутатів оскарженого рішення від 12.06.1992 року, а саме Закону України «Про місцеве самоврядування», що набрав чинності 12.06.1997 року, Земельного кодексу України, що набрав чинності 25.10.2001 року, Закону України «Про землеустрій», що набрав чинності 22.05.2003 року, оскільки вони прийняті за часом пізніше, а отже поширюються на ті відносини, які виникли після набрання ними чинності та не мають зворотної дії в часі.
При цьому, посилаючись на те, що за нормами, що діяли на час прийняття оскарженого рішення, саме до компетенції сільської ради належало прийняття рішень щодо земельних відносин та з питань адміністративно - територіального устрою в межах території відповідної ради, суд першої інстанції не зазначив, які саме норми права це визначають. 
Крім того, колегія суддів вважає безпідставними аргументи відповідача-2, як на підставу для відмови у задоволені позову, на те, що відповідно до положень Постанови Верховної Ради Української РСР «Про земельну реформу» від 18.12.1990 року №563-ХІІ, що діяла на час прийняття оскарженого рішення, до компетенції сільської ради належало прийняття рішень щодо земельних відносин та з питань адміністративно-територіального устрою в межах території відповідної ради, враховуючи наступне.
Так, дійсно здійснення земельної реформи згідно з п. 2 цієї постанови покладено на обласні, районні, міські, селищні і сільські Ради народних депутатів і Раду Міністрів Української РСР. 
Водночас згідно з п.3 цієї постанови місцеві ради народних депутатів мали право провести інвентаризацію земель усіх категорій, а не самостійно визначити для себе межах території відповідної ради.
Колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що спірне рішення Дмитрівської сільської ради народних депутатів, яким відбулось визначення меж території Дмитрівської сільської ради, на межі Дмитрівської сільради та міста Марганця або будь яких інших адміністративно-територіальних одиниць не вплинуло, враховуючи те, що частина земель, а саме земельні ділянки Марганецької міської ради площею 0,6 га, (кладовище) Маргонецького водоканала – 0,6 га (кладовище), Маргонецького місьводоканала площею 51,6 га (очисні споруди), на думку позивача повинні включатися до складу земель Марганецької територіальної громади. 
Також є безпідставними висновки суду першої інстанції про те, що саме на виконання постанови Верховної Ради України від 13 березня 1992 року №2200-ХІІ «Про прискорення земельної реформи та приватизації землі» за завданням відділу землекористування, землеустрою та охороні ґрунтів при Дніпропетровському обласному виконавчому комітеті Дніпропетровським філіалом Української академії аграрних наук інституту землеустрою було розроблено «Проект формування території і визначення меж Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області», оскільки текст зазначеної постанови Верховної Ради України таких приписів не містить. 
Враховуючи викладені обставини, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Дмитрівською сільською радою народних депутатів було дотримано процедуру встановлення меж її території.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини свідчать про порушення Дмитрівською сільською радою народних депутатів процедури при встановленні меж території Дмитрівської сільської ради народних депутатів та порушення прав позивача при прийняті Дмитрівською сільською радою народних депутатів Нікопольського району Дніпропетровської області, рішення від 12.06.1992 року «Про затвердження проекту формування території Дмитрівської сільської ради народних депутатів», а отже і наявністю підстав для задоволення позову. 
З огляду на викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку про ухвалення судом першої інстанції рішення при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, та з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для його скасування та прийняття нової постанови, якою позов слід задовольнити повністю. 
Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 2 частини 1 статті 315, пунктами 1,4 статті 317, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Марганецької міської ради – задовольнити. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року у справі №160/10887/25 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та нечинним рішення Дмитрівської сільської ради народних депутатів Нікопольського району Дніпропетровської області від 12.06.1992 року «Про затвердження проекту формування території Дмитрівської сільської ради народних депутатів».
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 30 квітня 2026 року.
Повне судове рішення складено 30 квітня 2026 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко 

суддя С.М. Іванов 

суддя В.А. Шальєва