Справа № 570/6162/25
Номер провадження 1-кп/570/150/2026
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2026 року Рівненський районний суд Рівненської області 

в особі судді ОСОБА_1 
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 12025186180000244 за обвинуваченням 
ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Клевань, Рівненського району Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122, ч.1 ст. 296 КК України, 
в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 12 жовтня 2025 року о 15 год. 22 хв., усвідомлюючи, що знаходиться в громадському місці, а саме на проїжджій частині вулиці, яка знаходиться навпроти житлового будинку АДРЕСА_2 , грубо порушуючи громадський порядок, діючи з хуліганських спонукань та з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка виразилася в демонстративній зневазі до існуючих у суспільстві загальноприйнятих правил поведінки і норм моральності, розуміючи що перед ним перебуває особа похилого віку, використовуючи малозначний привід, а саме зауваження щодо гучності слухання музики, протиставляючи себе суспільству та загальновизнаним нормам і правилам поведінки, намагаючись показати свою зверхність та самоствердитись за рахунок приниження іншої особи шляхом завдання тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_7 один удар кулаком правої руки в область щелепи потерпілого, внаслідок чого спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток лицевого відділу черепа зліва: виличної кістки, верхньої щелепи, стінки верхньощелепного синусу, подвійного перелому виличної кістки, латерального краю орбіти, перелому кісток носа, які поєднані із зовнішніми проявами ушкоджень у вигляді синця на лівій щоці та слідів від саден в зовнішньому куті лівого ока на повіці по центру та в проекції лівої виличної кістки, які відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень по критерію тривалого розладу здоров`я.
Також ОСОБА_6 12 жовтня 2025 року о 15 год. 22 хв., перебуваючи на проїжджій частині вулиці, яка знаходиться навпроти житлового будинку АДРЕСА_2 , в ході вчинення хуліганських дій, діючи умисно, реалізуючи умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи настання наслідків у виді заподіяння тілесних ушкоджень та свідомо бажаючи їх настання, здійснив один удар кулаком правої руки в область щелепи потерпілого ОСОБА_7 , внаслідок чого спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток лицевого відділу черепа зліва: виличної кістки, верхньої щелепи, стінки верхньощелепного синусу, подвійного перелому виличної кістки, латерального краю орбіти, перелому кісток носа, які поєднані із зовнішніми проявами ушкоджень у вигляді синця на лівій щоці та слідів від саден в зовнішньому куті лівого ока на повіці по центру та в проекції лівої виличної кістки, які відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень по критерію тривалого розладу здоров`я.
Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч.1 ст. 296 КК України визнав повністю та надав показання, що дійсно він 12 жовтня 2025 року в денну пору доби, перебуваючи на проїжджій частині вулиці, яка знаходиться навпроти житлового будинку вул. Грушевського, в селищі Клевань Рівненського району Рівненської області, розуміючи що перед ним перебуває особа похилого віку, з хуліганських мотивів, здійснив один удар кулаком правої руки в область щелепи потерпілого ОСОБА_7 , внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження. Заявлений потерпілим - цивільним позивачем цивільний позов не визнав.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовму засіданні вказав, що 12 жовтня 2025 року в денну пору доби, в селищі Клевань Рівненського району Рівненської області, по вул. Грушевського обвинувачений голосно слухав музику, потерпілий зробив йому зауваження, на що ОСОБА_6 з особливою зухвалістю, розуміючи що перед ним перебуває особа похилого віку, намагаючись показати свою зверхність та самоствердитись за рахунок приниження іншої особи шляхом завдання тілесних ушкоджень завдав один удар кулаком правої руки в область щелепи потерпілого, внаслідок чого спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток лицевого відділу черепа зліва. В результаті таких протиправних дій, потерпілий довго лікувався, переніс операцію на черепі, у нього на даний час критично погіршився зір, з врахуванням його похилого віку, зір вже не відновиться, вказав, що має до обвинуваченого претензії майнового характеру, частково підтримав поданий ним цивільний позов.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання, в якому просить розглянути кримінальну справу та не досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки підсудний вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає повністю.
У відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що сторони у справі правильно розуміють зазначені обставини, сумнівів у добровільності їх позиції нема, останнім роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права на оскарження обставин, що не будуть досліджуватись, в апеляційному порядку.
Оцінюючи показання обвинуваченого, суд вважає що його вина у інкримінованому кримінальному правопорушенні доведена повністю та його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Обставини, що пом`якшують покарання підсудного судом не встановлено. 
До обставин, що обтяжують покарання слід віднести вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
При обранні виду та визначенні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєних кримінальних правопорушень, які є кримінальним проступком та нетяжким злочином.
При призначенні покарання судом враховується особа обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується посередньо, здійснив переказ грошових коштів на потреби ЗСУ, що свідчить про його активну громадянську позицію, соціальну відповідальність та підтримку ЗСУ в умовах збройної агресії російської федерації проти України. За наведених обставин суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації.
Потерпілий - цивільний позивач ОСОБА_7 подав до обвинуваченого - цивільного відповідача ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В якому просить стягнути з обвинуваченого на користь цивільного позивача майнову шкоду у розмірі 3048 гривень та моральну шкоду у розмірі 200 000 гривень.
В судовому засіданні позивач цивільний позов підтримав частково, та вказав, що обвинувачений йому частково сплатив кошти, зокрема повністю відшкодував майнову шкоду та частково відшкодував моральну шкоду, завдану злочином. На час розгляду справи в суді, просить стягнути з обвинуваченого витрати на відшкодування моральної шкоди у розмірі 188 415 (сто вісімдесят вісім тисяч чотириста п`ятнадцять) гривень.
Потерпілий в обгрунтування своїх вимог щодо стягнення моральної шкоди зазначає, що протиправною поведінкою відповідача йому спричинено моральну шкоду, яка полягає у каліцтві і фізичному болю, стражданнях, а також у приниженні його честі, гідності та ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, зокрема, через неможливість якісно виконувати свою роботу, тощо, найбільших моральних страждань йому завдав психологічний терор та приниження гідності. Він, людина поважного віку, зазнав нападу боку значно молодшого фізично розвиненого чоловіка без будь-якої вагомої причини. Більше того, замість вибачень, відповідач публічно висміяв факт його побиття у соціальній мережі, зробивши його біду предметом розваги для широкого загалу. Цей факт перетворив фізичний конфлікт на публічне приниження (кібербулінг). Потерпілому довелося пережити почуття глибокого сорому перед сусідами, колегами та родиною, пояснюючи не лише свої травми, а й глузливі коментарі відповідача викладені ним в Інтернеті. В сукупності ці обставини призвели до постійного стресу та депресивного стану, руйнування авторитету та ділової репутації цивільного позивача, соціальної ізоляції через сором за свій зовнішній вигляд та публічний розголос, страху за майбутнє своєї сім`ї через ризик безробіття. Отже, протиправні дії відповідача завдали позивачу моральних страждань, дуже негативно вплинули на його стан здоров`я, психоемоційний стан, завдали сильних моральних страждань та порушили звичний уклад його життя, оскільки від десять днів перебував на лікуванні у віділенні щелепно-лицевої хірургії, такі обставини позбавили можливості жити повноцінним життям та заробляти кошти на утримання своєї сім`ї.
Обвинувачений - цивільний відповідач в судовому засіданні цивільний позов не визнав та вказав, що вважає позовні вимоги завищеними.
Заявлена потерпілими-цивільними позивачами моральна шкода підлягає задоволенню на підставі ст. 1167 ЦК України. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. 
У відповідності до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяній фізичній або юридичній особі незаконним діями або бездіяльністю інших осіб.
Суд погоджується, що внаслідок вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, потерпілий переніс моральні страждання.
Судом враховано також практику Європейського суду з прав людини, який зазначав, що завдана позивачу моральна шкода не може бути виправлена лише шляхом констатації Судом факту порушення. Крім того, моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
Тому, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи наявність безпосереднього причинного зв`язку між протиправними діями обвинуваченого і шкодою, заподіяною потерпілому в результаті цих дій, характер немайнових втрат, які він поніс, суд вважає, що сума відшкодування моральної шкоди, яка заявлена потерпілим відповідає вимогам розумності і справедливості, та співмірна завданим стражданням, враховуючи тяжкість ушкоджень, незворотність певних наслідків для здоров`я (погіршення зору).
При цьому, при визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню, суд також враховує висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі №752/17832/14-ц стосовно того, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватись принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 349, 373, 374, ч.15 ст. 615 КПК України , суд 

з а с у д и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч.1 ст. 296 КК України та призначити покарання:

за ч.1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі на строк один рік і шість місяців.
за ч.1 ст. 296 КК України у виді обмеження волі на строк один рік.

Відповідно до ч. 1 ст.70 КК України остаточне покарання визначити шляхом часткового складання призначених покарань у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. 

До набрання вироком законної сили запобіжний захід залишити попереднім у виді домашнього арешту в період часу з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. (наступної доби).

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта за проведення судових експертиз у розмірі 12 479,6 (дванадцять тисяч чотириста сімдесят дев`ять) гривень 60 копійок.

Речові докази, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 188 415 (сто вісімдесят вісім тисяч чотириста п`ятнадцять) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1