Справа № 146/1713/25
Провадження №:1-кп/138/114/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2026 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , 

розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду, в режимі відеоконференцїї з Томашпільського районного суду Вінницької області та поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів, за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС, кримінальне провадження №12025020200000188 від 03.10.2025 по обвинуваченню

ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, ФОП, одруженого, на утриманні малолітні діти – 2012 та 2018 років народження, батько інвалід ІІ групи, раніше несудимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 достовірно знаючи, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан та те, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
ОСОБА_5 , 03.10.2025 біля 07 год 20 хв, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, сівши за кермо автомобіля марки «ГАЗ» моделі «33021» д.н.з. НОМЕР_1 вантажний, що знаходився на території, де здійснюється забій худоби, а саме за адресою АДРЕСА_2 та був завантажений відходами від забою великої рогатої худоби, а саме внутрішніми органами, рештками та екскрементами, поїхав до території ІНФОРМАЦІЯ_2 , що по АДРЕСА_3 . 
Приїхавши до вказаного РТЦК та СП, діючи з прямим умислом, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства та безпосередньо до військовослужбовців, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, в умовах дії воєнного стану, нехтуючи загально прийнятими нормами моралі, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, з хуліганських мотивів вивантажив дані відходи біля вказаної території на узбіччі проїжджої частини біля території ІНФОРМАЦІЯ_2 після чого з місця події на вказаному автомобілі зник.
У подальшому, біля 10 год 00 хв цього ж дня ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи свій протиправний умисел спрямований на порушення громадського порядку та суспільних відносин щодо дотримання правил поведінки в суспільному житті прийшов до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , силою відкриваючи металеву решітку входу в адмінприміщення та спричинивши при цьому фізичний біль співробітнику вказаного РТЦК та СП ОСОБА_6 , який тримав дану решітку з метою недопущення до приміщення ОСОБА_5 як невідомої особи, зухвало почав спілкування з його працівниками із застосуванням нецензурної лексики, безпричинно обзивав військовослужбовців нецензурними словами.
Під час спілкування ОСОБА_5 із співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , останньому неодноразово було вказано на припинення вчинення хуліганських дій, однак ОСОБА_5 , не бажаючи цього робити наніс ногою удари по дверях які ведуть з холу до службових кабінетів, в результаті чого пошкодив їх.
Свої протиправні дії ОСОБА_5 не припиняв упродовж 45-ти хвилин в результаті чого робота ІНФОРМАЦІЯ_2 була припинена на вказаний вище час. 
Навіть після приїзду працівників поліції та їх зауважень, останній свої протиправні дії не припинив, а навпаки почав себе вести агресивніше, доки його протиправні дії поліцейськими відділення поліції №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області було припинено. 
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.296 КК України – хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом. 
Суд вважає дану кваліфікацію вірною.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину за ч.1 ст.296 КК України визнав, підтвердив обставини встановлені під час розслідування. В скоєному розкаюється. Пояснив, що був обурений діями працівників ТЦК, які забрали його останнього робітника. Просив суворо не карати. Врахувати, що на його утриманні 2 неповнолітніх дітей, батько інвалід ІІ групи. Пояснив, що шкода завдана його діями відшкодована. 
Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники судового розгляду погоджуються з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, суд згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним допит свідків, дослідження документів кримінального провадження, а обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання. 
Кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 296 КК України є проступком.
Обвинувачений ОСОБА_5 раніше несудимий, ФОП, виховує неповнолітніх дітей – 2012 та 2018 років народження, на утриманні знаходиться батько інвалід ІІ групи.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння. 
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття.
На підставі викладеного, з урахуванням характеру та ступеня тяжкості вчинененого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, беручи до уваги, що матеріальна шкода відшкодована, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 покарання у виді штрафу. 
На підставі ч.4 ст.174 КПК України арешт накладений на речовий доказ слід скасувати. Долю речових доказів вирішити згідно ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 122, 124, 174, 373-376 КПК України, суд 
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5  визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.296 КК України і обрати йому покарання у виді штрафу в розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.
Скасувати арешт накладений на речові докази.
Речові докази: автомобіль марки «ГАЗ» моделі «33021» державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на праві власності належить ОСОБА_7 , володільцем якого є ОСОБА_5 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 -повернути останньому;
-компакт – флеш накопичувачі марки «AGI» на яких наявні відеозаписи з камер спостереження №6 та №9, які знаходяться при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження №12025020200000188 від 03.10.2025;
-сліди одорологічного походження, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №2 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області - знищити. 
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.
Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку. 

Суддя:           ОСОБА_1