Справа №484/7083/25
Провадження №2-а/484/7/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.04.2026 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді - Медведєвої Н.А.
за участю секретаря судового засідання - Бикової О.П.
розглянувши в судовому засіданні в залі суду м.Первомайську в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення
ВСТАНОВИВ:
22.12.2025 позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №346 від 25.04.2025. 
Мотивуючи вимоги позивач вказав, що 25.04.2025 відносно нього винесена постанова, якою до нього застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн 00 коп. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. У постанові вказано, що 15.04.2025 о 11 год. 45 хв. під час дій особливого періоду та під час здійснення заходів мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернувся громадянин ОСОБА_1 , 1995 року народження, та під час проведення звірки облікових даних виявлено вчинення адміністративного правопорушення, а саме: ОСОБА_1 , порушуючи підпункт 1 пункту 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону №3633-IX, протягом 60 днів з дня набрання чинності цим законом (в період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року) не уточнив адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти та інші персональні данні, не прибував до РТЦК та СП за місцем проживання без поважних причин, не виконав правила військового обліку, встановлені законодавством та порушив вимоги ч.10, ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Крім того ОСОБА_1 , порушуючи ч.6 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час проведення заходів мобілізації та дії воєнного стану не мав при собі військово-облікового документу та не пред`явив його на вимогу уповноваженої особи. В присутності нього жоден протокол не складався та лише 12.12.2025 він дізнався про існування оскаржуваної постанови. Крім того він є багатодітним батьком та має відстрочку. З 16.12.2022 разом зі сім`єю перебуває на обліку як ВПО. На підставі ст.38 КУпАП вважає, що постанова є протиправною. Враховуючи вищевикладеного вважає, що постанова винесена незаконно та просить її скасувати.
Ухвалою від 23.12.2025 позовна заява прийнята до розгляду, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, визначені строки для подачі заяв по суті.
Представник позивача, в судове засідання не прибув, надав заяву слухати справу без його участі, позов підтримав повністю та просив його задовольнити.
Від начальника  ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволені позову відмовити, вказуючи, що з моменту оголошення мобілізації чи введення в Україні воєнного стану настає особливий період. ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 . 16.04.2025 був доставлений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 , та під час проведення звірки даних виявлено вчинення ОСОБА_1 правопорушення, оскільки він не уточнив адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти, та інші персональні данні, та не прибував до РТЦК та СП за місцем проживання без поважних причин, не виконавав правила військового обліку, встановлені законодавством, та порушив вимоги ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу», чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення був складений у присутності позивача та він надав пояснення до нього, копію отримав особисто. На час перевірки відстрочка у позивача не була оформлена та отримана після складання постанови. 25.04.2025 винесено постанову №346, копія якої отримана позивачем особисто. Отже, вважає, що постанова винесена з додержанням вимог ст.ст.7,9,245,251,252,280 КУпАП, ст.19 Конституції України, а рішення прийняте у відповідності до закону на підставі всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.
Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 16.04.2025 уповноваженим на складання протоколів ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 складений протокол про адміністративне правопорушення №218 відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 КУпАП. Повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 25.04.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_1 ознайомлений під підпис. Також він особисто написав пояснення, в яких вказав, що документів не має через те, що проживав в м.Херсоні і там все знищено. Також просив надати відстрочку оскільк він є багатодітним батьком. Вищевикладене свідчить про те, що ОСОБА_1 був присутній при складанні протоколу по справі про адміністративне правопорушення, отже був обізнаний про день розгляду протоколу. Клопотань про відкладення розгляду протоколу та будь-яких інших заяв до ІНФОРМАЦІЯ_2 не надходили. 
25.04.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення №346, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн 00 коп. У постанові вказано, що 15.04.2025 о 11 год. 45 хв. під час дій особливого періоду та під час здійснення заходів мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернувся ОСОБА_1 , 1995 року народження, та під час проведення звірки облікових даних виявлено, що ним вчинене адміністративне правопорушення. Так ОСОБА_1 , порушуючи підпункт 1 пункту 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону №3633-IX, протягом 60 днів з дня набрання чинності цим законом (в період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року) не уточнив адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти та інші персональні данні, він не прибував до РТЦК та СП за місцем проживання без поважних причин, не виконував правила військового обліку, встановлені законодавством, отже порушив вимоги ч.10, ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Крім того ОСОБА_1 , порушуючи ч.6 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час проведення заходів мобілізації та дії воєнного стану не мав при собі військово-облікового документу та не пред`явив його на вимогу уповноваженої особи. Копію постанови №346 про справі про адміністративне правопорушення від 25.04.2025 отримав особисто, про, що свідчить його підпис.
В матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_1 , датовані 26.04.2025, про те, що останній просить на підстав ч.10 ст.1 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» надати відстрочку оскільки на його утримані є неповнолітні діти.
Ці пояснення свідчать про те, що на момент складання постанови №346 від 25.04.2025 ОСОБА_1 не мав відстрочки від мобілізації. 
Згідно із наданою ІНФОРМАЦІЯ_3 довідкою від 23.04.2025 №2060 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі п.3 ч.1 ст.23 «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до абз.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію».
24.02.2022 Верховною Радою України прийнятий Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні №2102-ІХ», яким затверджений Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та діє на теперішній час.
Статтею 210 КУпАП передбачена відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.
Відповідно до ч.3 ст.210 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.
Згідно із ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно із ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.
Як визначено ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із ч.1,2 ст.283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України «Про оборону України», цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.
Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно із ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:
- військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;
- резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;
- військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;
- військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;
- особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.
Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Отже, враховуючи вимоги абз.6 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» всі військовозобов`язані, окрім тих, що відносяться до абз. 2-5, зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Частиною 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, окрім іншого:
- уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (абзац 2);
- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (абзац 6).
Частина 10 статті 1Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладена в редакції Закону № 3633-IX від 11.04.2024, який набув чинності 18.05.2024.
Положеннями ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, громадяни України, які перебувають на військовому обліку також зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
Абзацом 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих та перехідних положень ЗаконуУкраїни «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року №3633-IX (надалі Закон №3633-ІХ) встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані:
- у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
Отже, вказані норми законодавства передбачають три шляхи, яким громадяни України, які перебувають на території України та які перебувають на військовому обліку повинні були уточнити свої персональні дані з 17.05.2024 по 16.07.2024 (включно), а саме:
- через центр надання адміністративних послуг;
- через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;
- у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до військо-облікового документу «Резерв+» вбачається, що ОСОБА_1 військовозобов`язаний, тип відстрочки: п.3 ч.1 ст.23 «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Дата уточнення своїх облікових даних 16.04.2025.
В позовній заяві позивач не заперечує проти того, що він не уточнив свої анкетні дані, але вважає, що він як багатодітний батько має відстрочку, отже не мав на меті приховувати персональні дані. 
Приміткою статті 210 КУпАП визначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Представник позивача стверджує, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано суду жодного доказу неможливості отримання уточненої інформації про ОСОБА_1 , як держателем державного реєстру, при взаємодії з іншими реєстрами.
Однак, суд критично ставиться до таких тверджень представника позивача.
Так, відповідно до ч.3 ст.13 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (далі - Закон №1951-VIII) до Реєстру вносяться відомості, визначені статтею 6 цього Закону, одержані від призовників, військовозобов`язаних та резервістів або шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьою статті 14 цього Закону.
Згідно із ч.3 ст.14 Закону №1951-VIII актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.
Перелік органів, від яких органи ведення Реєстру одержують відповідну інформації наведено у абзацах від третього до двадцятого частини третьої статті 14 Закону №1951-VIII.
Відтак, з огляду на вимоги вказаного вище Закону, а також вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», можливість отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, не виключає обов`язку позивача актуалізувати свої облікові дані в ТЦК.
Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №3633-ІХ, який набрав чинності 18.05.2024 чітко визначено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, у разі перебування на території України, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
Отже, законодавством чітко визначено терміни для оновлення облікових даних, які мали чіткі межі (з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року (60 днів) та способи уточнення: через центр надання адміністративних послуг (як підтвердження витяг про уточнення); через оновлення в застосунку (витяг із «Резерву+») або особисто в ТЦК та СП (тоді в реєстрі «Оберіг» містилася б відмітка про уточнення/оновлення даних при особистій явці).
До того ж, інформаційно-комунікаційні системи, реєстри, бази даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, можуть не містити окремих даних, які необхідно було оновити до 16.07.2024, зокрема, актуального номеру телефону, адреси електронної пошти.
Водночас, уточнення військових облікових даних є не правом, а обов`язком військовозобов`язаного, за порушення якого може наставати відповідальність.
Враховуючи вищевикладене суд вважає, що примітка до статті 210 КУпАП не може бути застосована в цьому випадку, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто в один із визначених способів. Держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, але обов`язок такого уточнення покладається саме на військовозобов`язаного, яким є позивач.
При цьому, починаючи з 17.07.2024 невчинення позивачем дій, які він повинен був вчинити у визначений законом строк, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210-1 КУпАП.
Водночас, суд звертає увагу на те, що згідно із витягом із Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», датованим 16.04.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 16.04.2025 взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У позовній заяві позивач зазначив, що він з 16.12.2022 зі своєю сім`є є ВПО та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками про взяття на облік ВПО, виданих УСЗН у Первомайську (а.с.17, 21, 25, 29).
Відповідно до ч.3 ст.37 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» (редакція станом на 16.12.2022) призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік та не раніше ніж за три дні до вибуття з місця проживання знятися із зазначеного обліку.
Згідно із ч.3 ст.37 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», в редакції з 18.05.2024, у період проведення мобілізації та дії воєнного стану на військовозобов`язаних, які залишили або покинули своє місце проживання, покладено безальтернативний обов`язок в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи стати на військовий облік у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи.
За приписами ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 1706-VII від 20.10.2014 факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.
Однак, позивачем долучена довідка від 28.02.2025 №4805-5003620589 про взяття його на облік як ВПО (28.02.2025), видана УСЗН у Первомайську про те, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).
Вищевикладене свідчить, про те, що позивач разом із своєю сім`єю проживав в м.Первомайську Миколаївської області з 16.12.2022, про що він стверджує у позові, однак лише 28.02.2025 він став особисто на облік як ВПО та 16.04.2025 став на військовий облік, не дотримуючись та навмисно ухиляючись від обов`язків як громадянина України, так і військовозобов`язаного.
Крім того, позвиач у позовній заяві зазначив, що ним були втрачені військоооблікові документи, однак з 16.12.2022 по 24.04.2025 їх не відновлював, що підтверджується виданим військово-обліковим документом №160420250680883100001 (а.с.10)
Статтею 68 Конституції України перебачено, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Отже, доводи представника позивача про те, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, як держатель державного реєстру, при взаємодії з іншими реєстрами міг отримати інформацію про ОСОБА_1 , не заслуговує на увагу, оскільки ОСОБА_1 з 16.12.2022 не повідомляв своє достовірне місце перебування.
Твердження представника позивача про те, що оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, винесено уповноваженою особою відповідача з пропуском строку, визначеного ст.38 КУпАП, та подальше її виконання, суд відхиляє з огляду на таке.
Так, відповідно до ч.7 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Судом встановлено, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, вчинене позивачем, було виявлено під час звірки облікових даних ОСОБА_1 в територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки 16.04.2025, а адміністративне стягнення накладено 25.04.2025.
Разом з тим, суд звертає увагу, що оскільки позивач не виконав вимог протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України № 3633-ІХ від 11 квітня 2024 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», так як не уточнив свої військово-облікові дані до 16 липня 2024 року, тому адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, накладено (25.04.2025) в межах строків, передбачених ст.38 КУпАП, тобто не пізніше одного року з дня його вчинення (17.07.2025).
Порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом №1404-VIII як спеціальним нормативно-правовим актом. У цьому випадку належить застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлене переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання. Аналогічна до спірних правовідносин правова позиція Верховного Суду висловлена у постанові від 15.03.2023 по справі №260/2595/22, в якій суд обґрунтовано не погодився з доводами позивача про пропуск стягувачем строку пред`явлення до виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення, а тому постанова про відкриття виконавчого провадження №79749038 від 04.12.2025 є обґрунтованою та належить виконанню. 
Крім того, суд відхиляє доводи позивача щодо обізнаності про постанову про відкриття виконавчого провадження №79749038 від 04.12.2025 лише під час виконавчого провадження, оскільки зазначені обставини не є предметом спору у цій справі та не впливають на висновки суду щодо правомірності постанови про відкриття виконавчого провадження Крім того, державний виконавець не наділений законом повноваженнями перевіряти обставини надсилання позивачеві постанови, яка є виконавчим документом, за наявності відмітки у постанові про набрання нею чинності. Такі висновки повністю узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 09.02.2023 року по справі №380/16826/21 та у постанові від 06.05.2020 року по справі №815/6844/17.
Відтак, інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення було вчинене ним після 17.07.2024, при цьому саме з 17.07.2024 у позивача виник обов`язок оновити протягом 60 днів свої облікові та персональні дані.
Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.
Частиною 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з відповідними змінами, визначено способи, якими громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом встановленого шестидесятиденного строку свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
Отже, позивачем проігнороване виконання обов`язку, покладеного на нього згідно із вищезазначеними правовими нормами. Жодним із визначених способів уточнення своїх персональних даних він не скористався, чим порушив норми Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 241-246 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Інформація про сторони:
позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , місцезнаходження: місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя      Н.А.Медведєва

Повний текст рішення складено 27.04.2026.